Справа № 160/30198/24
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року Справа№160/30198/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Крилової М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов а ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у виплаті допомоги на поховання від 20.06.2024 (П/С № 80);

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити допомогу на поховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 11.06.2024 року звернулась до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте рішенням відповідача від 20.06.2024 року відмовлено у виплаті допомоги на поховання, оскільки в електронній пенсійній справі прізвище одержувача пенсійних виплат вказано « ОСОБА_3 », а за даними свідоцтва про смерть « ОСОБА_4 ».

Позивач вважає спірне рішення ГУ ПФУ в Донецькій області протиправним і таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

10 грудня 2024 року адміністративна справа №160/30198/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії надійшла до Донецького окружного адміністративного суду.

В результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено суддю Крилову М.М. для розгляду адміністративної справи №160/30198/24.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав та 12 грудня 2024 року надав відзив на позовну заяву, зі змісту якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що 11.06.2024 із заявою № 840 про виплату допомоги на поховання звернулася ОСОБА_1 . За результатом розгляду заяви та доданих до неї документів виявлено розбіжності у прізвищі померлого, а саме: за даними електронної пенсійної справи прізвище, ім`я та по батькові померлого пенсіонера ОСОБА_5 , у той час як у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , що видано 15.01.2024 Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прізвище померлої особи зазначено ОСОБА_4 .

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02.05.2024 у справі № 172/302/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту родинних відносин задоволено заяву та встановлено факт родинних відносин «...що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в сел. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області, який за даними електронної пенсійної справи зазначений як ( ОСОБА_5 ) є чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Зміст мотивувальної й резолютивної частин рішення суду конкретизує встановлені судом зобов`язання, в межах яких органи Пенсійного фонду України виконують рішення судів. Зобов`язання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виплати допомоги на поховання померлого ОСОБА_5 відсутні.

Отже вищезазначене рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02.05.2024 про задоволення факту родинних відносин не спростовує розбіжності між зазначенням прізвища померлого пенсіонера в електронній пенсійній справі як ОСОБА_3 та зазначенням прізвища померлої особи як ОСОБА_4 у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 15.01.2024 Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). При цьому саме ці розбіжності унеможливлюють ідентифікацію померлого пенсіонера. З огляду на вищевикладене,

Відповідачем прийнято рішення від 20.06.2024 № 1030/05-16 про відмову Позивачу у виплаті допомоги на поховання померлого ОСОБА_5

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 .

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02.05.2024 року по справі № 172/302/24 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту родинних відносин задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в сел. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області, який за даними електронної пенсійної справи зазначений як ( ОСОБА_5 ) є чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

11 червня 2024 року позивач звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, яка зареєстрована за № 840, про виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 .

Для оформлення допомоги на поховання були надані наступні скановані оригінали документів: заява про виплату допомоги на поховання від 11.06.2024 за № 840; паспорт ОСОБА_1 НОМЕР_3 , виданий Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області 19.08.1997; картка платника податків на ім`я ОСОБА_1 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 15.01.2024 серія НОМЕР_1 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 15.01.2024 №6; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.05.2022 №1219- ; рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області по справі від 02.05.2024 №172/302/24 щодо встановлення факту родинних відносин.

За результатом розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів відповідачем прийнято рішення від 20.06.2024 П/С № 580 про відмову ОСОБА_1 у виплаті допомоги на поховання за померлого ОСОБА_2 , оскільки за результатом розгляду заяви та доданих до неї документів виявлено розбіжності у прізвищі померлого, а саме: за даними електронної пенсійної справи прізвище, ім`я та по батькові померлого пенсіонера ОСОБА_5 , у той час як у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , що видано 15.01.2024 Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прізвище померлої особи зазначено ОСОБА_4 .

Також вказано, що рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02.05.2024 у справі № 172/302/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту родинних відносин задоволено заяву та встановлено факт родинних відносин «...що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в сел. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області, який за даними електронної пенсійної справи зазначений як ( ОСОБА_5 ) є чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Зміст мотивувальної й резолютивної частин рішення суду конкретизує встановлені судом зобов`язання, в межах яких органи Пенсійного фонду України виконують рішення судів. Зобов`язання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виплати допомоги на поховання померлого ОСОБА_5 відсутні

Інших підстав для відмови позивачу у виплаті допомоги на поховання ОСОБА_2 пенсійним органом не наведено.

При цьому ГУ ПФУ в Донецькій області не заперечує той факт, що за життя ОСОБА_2 перебував на обліку в цьому пенсійному органі та отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону № 1058.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 1058 у солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду.

До соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.

За ст. 53 Закону № 1058 у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера у розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Звернення за допомогою на поховання регламентовано нормами розділу V Порядку №22-1.

Згідно п. 5.1 Порядку № 22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

За п. 5.2 Порядку № 22-1 заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому п. 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.

Допомога на поховання виплачується у розмірі, визначеному чинним законодавством.

Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).

Згідно п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

[…]

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через Веб-портал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Сторони визнають той факт, що за життя ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону № 1058.

В пенсійній справі прізвище було зазначено відповідно до паспортних даних, наведених в паспорті громадянина України, а саме, « ОСОБА_3 », що не заперечується сторонами.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням відповідача від 20.06.2024 П/С № 580 позивачу відмовлено у оформленні та виплаті допомоги на поховання ОСОБА_2 , у зв`язку з неможливістю ідентифікувати померлу особу, оскільки відповідно до пенсійної справи прізвище померлого « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть зазначено « ОСОБА_4 ».

Крім того, відповідачем не взято до уваги рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02.05.2024 у справі № 172/302/24, оскільки зобов`язання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виплати допомоги на поховання померлого ОСОБА_5 відсутні.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в рішенні Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02.05.2024 року по справі № 172/302/24 судом встановлено наступне.

«В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Макіївка, селищі Ново-Чайкіно Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва виданої повторно Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) серії НОМЕР_4 .

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 заповненого на російській мові видно, що 23 вересня 1964 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 1937 року народження, та ОСОБА_6 , 1945 року народження.

З копії диплому серії НОМЕР_6 виданого Донецьким політехнікумом Донецького Раднаргоспу видно, що ОСОБА_2 присвоєно 29.06.1963 року кваліфікацію технік-технолог.

З копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_7 виданого 13.04.1998 року заповненого на російській мові видно, що ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів праці.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 видно, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області.

Зазначені факти з високою долею вірогідності поза розумним сумнівом доводять факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як між чоловіком та дружиною.

Підтвердження факту родинних відносин має значення для охорони прав та інтересів заявника і створює умови для здійснення ним прав щодо отримання допомоги на поховання за померлим.»

Рішення набрало законної сили 04.06.2024 року.

Згіно ч. 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

15 травня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивачу видано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 0.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що документи, подані ОСОБА_1 разом із заявою від 11 червня 2024 року про виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 , стосуються саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, отримував пенсію за віком і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, що визначено ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування».

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року та «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Суд відзначає, що всі документи на ім`я баби позивача видані компетентними державними органами та заповнені їх посадовими особами, тож позивач не повинна зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання допомоги на поховання своєї померлої баби через розбіжності в написанні її прізвища.

Виходячи з цих міркувань, суд дійшов висновку, що відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 допомоги на поховання у зв`язку з неможливістю ідентифікувати особу померлої внаслідок різного написання його прізвища в електронній пенсійній справі та у свідоцтві про смерть є проявом надмірного формалізму.

Суд зауважує, що ГУ ПФУ в Донецькій області відмовило позивачу у виплаті допомоги на поховання, обґрунтовуючи це тим, що внаслідок різного написання прізвища пенсіонера в електронній пенсійній справі та у свідоцтві про смерть неможливо ідентифікувати особу померлого.

Між тим, такі розбіжності в написанні прізвища пенсіонера встановлені рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02.05.2024 року у справі № 172/302/24.

З огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 20.06.2024 П/С № 80 «Про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 » підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність цього рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу у виплаті допомоги на поховання, ГУ ПФУ в Донецькій області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення від 20.06.2024 П/С № 80 «Про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 » є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для повного та ефективного захисту порушеного права позивача належить також застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області виплатити допомогу на поховання ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 від 11 червня 2024 року № 840.

При обранні способу захисту порушеного права позивача суд виходив з таких міркувань.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Норма статті 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності не безпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту в розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, що прямо передбачено п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України.

За приписами ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача, суб`єкта владних повноважень, прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зауважує, що, за висновком пенсійного органу, єдина підстава для відмови у виплаті позивачу допомоги на поховання її померлої баби, - це неможливість ідентифікувати особу померлої. Будь-яких інших підстав для відмови позивачу у виплаті допомоги на поховання відповідач не встановив і у рішенні, що оскаржується, не навів.

При зверненні до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою від 11.06.2024 про виплату допомоги на поховання ОСОБА_1 виконала вимоги пункту 5.1 Порядку № 22-1.

Крім того, норма ст. 53 Закону № 1058 в контексті спірних правовідносин передбачала лише один правомірний варіант поведінки пенсійного органу у разі смерті пенсіонера - виплатити особі, яка здійснила його поховання, допомогу на поховання пенсіонера у розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Отже, покладення на ГУ ПФУ в Донецькій області обов`язку виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за її заявою від 11.06.2024 року № 840, є належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача та не призводить до втручання суду у дискреційні повноваження пенсійного органу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, доводи позивача не було спростовано відповідачем.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду жодних належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.. Соборна, буд. 3; ) від 20.06.2024 П/С № 80 «Про відмову у оформленні та виплаті допомоги на поховання гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.. Соборна, буд. 3; ) виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) допомогу на поховання померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за її заявою від 11.06.2024 року № 840.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл.. Соборна, буд. 3; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова