Справа № 480/5617/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 р. Справа № 480/5617/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета) від 24.09.2024 року по справі № 480/5617/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України від 28.05.2024 за № 15610-2024 та висновок від 15.02.2024 Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги дружині загиблого працівника міліції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого за останньою посадою капітана міліції ОСОБА_2 командира взводу № 3 роти патрульної служби міліції особливого призначення Суми, підпорядкованої УМВС в Сумській області в період проходження служби при виконанні службових обов`язків дружині загиблого - ОСОБА_1 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 23.04.2024 (вх. № В-12707 від 26.04.2024) та неприйняття вмотивованого рішення про призначення та виплату (чи відмову у призначенні та виплаті) одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю (загибеллю) ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана міліції ОСОБА_2 за результатом розгляду заяви.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 23.04.2024 та прийняти відповідне вмотивоване рішення про призначення та виплату (чи відмову в призначенні та виплаті) одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі смертю (загибеллю) ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана міліції ОСОБА_2 .

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 968,96 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що предметом даного спору є порядок нарахування одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію", постановою КМУ від 12.05.2007 № 707 "Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті або інвалідності працівника міліції". Статтею 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції чинній на день смерті чоловіка позивачки - 01.01.2015) визначено, що у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених КМУ.

Позивач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що капітан міліції ОСОБА_2 у період з 17.02.2015 по 01.03.2015 був відряджений для участі в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей та виконував обов`язки командира взводу № 3 роти патрульної служби міліції особливого призначення Суми (далі - РПСМОП), підпорядкованої Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (а.с.8).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав смертельні вогнепальні поранення та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у лікарні міста Слов`янськ, що зазначено в акті № 1 про нещасний випадок (у тому числі поранення), затверджений Головою ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області від 22.11.2021 (а.с.13-15).

23.04.2024 позивач звернулась із заявою до МВС України про виплату грошової допомоги у зв`язку загибеллю чоловіка - ОСОБА_2 , який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків. Згідно з переліком додатків, зазначеному в заяві ОСОБА_1 , разом із заявою позивач надала копії: свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , свідоцтва про шлюб, паспорту та ІПН ОСОБА_1 , Акту № 1 про нещасний випадок (у тому числі поранення) від 22.11.2021 р., Акту № 1 розслідування нещасного випадку, що стався 28.02.2015 р., наказу (витягу) по особовому складу від 02.04.2024 р. № 1 o/c., довідки від 23.02.2022 р. № 1890-02-05/140, постанови від 11.01.2022 р. №1 вид. МВЛК (а.с.73). Дана інформація додатково підтверджується описом поштового вкладення (а.с.92).

Листом відділу координації пенсійних питань МВС України № 15610-2024 від 28.05.2024 позивача проінформовано про відсутність законних підстав для виплати одноразової грошової допомоги, оскільки службовим розслідуванням не встановлено зв`язку смерті працівника міліції ОСОБА_2 з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю. Разом з листом № 15610-2024 від 28.05.2024 відповідачем було надано висновок ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області від 15.02.2024, яким було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги матері - ОСОБА_3 , дружині ОСОБА_1 , та сину - ОСОБА_4 (а.с.9-10).

Не погодившись з відмовою відповідача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги дружині загиблого працівника міліції ОСОБА_2 , позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не прийняв жодного рішення за результатом розгляду матеріалів про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, яке передбачене Порядком № 850. Таким чином, відповідач, не прийнявши рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги або відмови в призначенні такої виплати, допустив протиправну бездіяльність. Відмовляючи в частині позовних вимог про визнання протиправним висновку від 15.02.2024 Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги дружині загиблого працівника міліції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , суд виходив з того, що такий висновок не стосується розгляду заяви позивача, поданої лише 23.04.2024, а стосується стадії виконання судового рішення по справі № 480/3128/23. Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого за останньою посадою капітана міліції ОСОБА_2 командира взводу № 3 роти патрульної служби міліції особливого призначення Суми, підпорядкованої УМВС в Сумській області в період проходження служби при виконанні службових обов`язків дружині загиблого - ОСОБА_1 , суд відмовив у їх задоволенні, як передчасно заявлених, оскільки заява позивача від 23.04.2024 взагалі не розглянута відповідачем по суті, жодного рішення не прийнято.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини третьої статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 за № 565-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю сім`ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 за № 580-VIII (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.

Разом з тим, за змістом пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 за № 850 (далі Порядок №850).

Згідно з пунктами 8-10 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Отже, обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17, від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16, від 13 лютого 2018 року у справі № 806/845/16 та від 15 травня 2018 року у справі № 161/16343/17, від 19 вересня 2018 року у справі №750/2250/17.

У пункті 14 Порядку №850 наведено вичерпний перелік підстав за яких призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, а саме якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Судовим розглядом установлено, що про призначення одноразової грошової допомоги позивач звернулася із заявою та доданими до неї матеріалами 22.04.2024 року, тобто після набрання чинності Порядку № 850.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з огляду на встановлені обставин справи та наведені норми права, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих позивачем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак, у даному випадку, таке рішення відповідачем, Міністерством внутрішніх справ України, не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.

Стосовно доводів відповідача про те, що службовим розслідуванням не встановлено зв`язку смерті працівника міліції ОСОБА_2 з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю, відсутні законні підстави для виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України "Про міліцію", колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/4160/20 від 27 травня 2021 року, що залишено без змін Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2021, встановлено, таке.

У вироку Зарічного районного суду м. Суми від 21.01.2019 по справі № 243/3624/15-к зазначено, що 28.02.2015 близько 23:30 командир взводу № 2 роти патрульної служби міліції особливого призначення «Суми» УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 разом з командиром взводу № 3 роти патрульної служби міліції особливого призначення «Суми» УМВС України в Сумській області ОСОБА_2 під час несення служби на блокпостах №№ 101-104 знаходилися в їдальні на території ТОВ «Слов`янський комбікормовий завод», розташований за адресою м. Слов`янськ, вул. Д.Бідного, 130, де в них виникла сварка між собою, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство ОСОБА_2 .

В ухвалі Полтавського апеляційного суду від 15.08.2019 по справі № 243/3624/15-к зазначено, що доводи представника цивільного відповідача про те, що ОСОБА_2 загинув не у зв`язку з виконанням службових обов`язків, спростовуються встановленими обставинами вчинення злочину.

Постановою Верховного Суду від 08.04.2020 по справі № 243/3624/15-к залишено без змін вирок Зарічного районного суду м. Суми та ухвалу Полтавського апеляційного суду. Та зазначено, що доводи представника цивільного відповідача про те, що ОСОБА_2 загинув не у зв`язку з виконанням службових обов`язків, спростовуються встановленими обставинами вчинення злочину.

Тобто, судом було встановлено факт, що ОСОБА_2 загинув у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Крім того, рішенням Сумського окружного адміністративного суду в справі № 480/4160/20 встановлено, що згідно розділу 3 наказу МВС України № 447 від 08.05.2014 «Про затвердження Положення про підрозділи міліції громадської безпеки особливого призначення» до обов`язків підрозділу РПСМОП «Суми» серед іншого належить: забезпечення безпеки громадян і громадського порядку; сприяння забезпеченню відповідно до законодавства режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації в разі їх оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до п. 1.2 цього Положення підрозділ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами МВС України, цим Положенням, а також іншими нормативно-правовими актами.

Згідно висновків комісії УМВС співробітники РПСМОП «Суми» були відряджені для несення служби по охороні громадського порядку до м. Слов`янськ, Донецької області. У тексті йдеться про складні умови несення служби в зоні проведення АТО, перебування у постійній бойовій готовності, необхідність негайного реагування на зміни оперативної обстановки в умовах максимально наближених до бойових. Таким чином фактично співробітники підрозділу, та капітан ОСОБА_2 зокрема, перебували у зоні проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях та виконували бойові завдання щодо несення служби у військових нарядах на блокпостах: постах охорони порядку та нарядах на контрольно-пропускному пункті, здійснення яких не передбачено Статутом патрульно-постової служби міліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.09.1994 № 213/423.

Враховуючи вищевикладене, доводи апелянта про те, що на момент смерті ОСОБА_2 не виконував службові обов`язки по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи, що відповідачем жодного рішення відповідно до п. 9 Порядку № 850 не приймалось, а надано лише відповідь, викладену в листі, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем фактично вчинено протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення про призначення та виплату (чи відмову у призначенні та виплаті) одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю (загибеллю) ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана міліції ОСОБА_2 , командира взводу роти патрульної служби міліції особливого призначення «Суми», підпорядкованої УМВС в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, вона має право звернутися до суду та просити про їх захист у спосіб, передбачений у ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, спираючись на ч.2 ст.245 КАС України.

Водночас у частинах 3-5 ст.245 КАС України встановлено спеціальні способи захисту порушених прав, які застосовуються за наявності певних обставин, індивідуально в кожному окремому випадку. Зокрема, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень учинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, по захист яких він звернувся до суду.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення та виплату (чи відмову у призначенні та виплаті) одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю (загибеллю) ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана міліції ОСОБА_2 командира взводу роти патрульної служби міліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 », підпорядкованої УМВС в період проходження служби при виконанні службових обов`язків з покладенням на відповідача обов`язку розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.04.2024 та прийняти відповідне рішення про призначення та виплату (чи відмову в призначенні та виплаті) одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю (загибеллю) ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана міліції ОСОБА_2 командира взводу роти патрульної служби міліції особливого призначення «Суми», підпорядкованої УМВС в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 19.02.2019 у справі № 802/498/18-а, від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17 та від 10 жовтня 2018 року у справі № 733/1290/16-а.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому судове рішення слід залишити без змін.

З урахуванням приписів статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 по справі № 480/5617/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов