Справа № 620/13341/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2025 року Чернігів Справа № 620/13341/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 14.08.2024 №30 про відмову у призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити позивачу пенсію за віком, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.05.2001 по 31.07.2001, з 14.05.2022 по 02.07.2022 та з 17.05.2003 по 31.10.2003.

Позов мотивовано тим, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання роботодавцем свого обов`язку подавати органу пенсійного фонду достовірні відомості про нього як фізичну особу, яка працює у роботодавця.

Суд ухвалою від 11.10.2024 відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано відзив на позов, в якому він просить у задоволенні позову відмовити, та зазначає, що при підтвердженні страхового стажу, зокрема в спірний період за даними трудової книжки, необхідно звіряти такі дані з відомостями персоніфікованого обліку. За відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу у період після липня 2000 року, записи трудової книжки підтверджуються додатковими документами. Однак, такі документи позивачем не надавались.

Від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області також надійшов відзив на позов, в якому останній з вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними та необгрунтованими. Наголошує, що для підтвердження стажу позивачу необхідно надати уточнюючі довідки з посиланням на первинні документи та довідки про реорганізацію.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.07.2021 №30 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком. У зазначеному рішенні вказано, що вік заявника становить 59 років, а його підтверджений страховий стаж становить 21 рік 28 днів. При цьому вказано, що дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату - 29.07.2024.

07.08.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком, яку за принципом екстериторіальності було розглянуто спеціалістами Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області.

За результатами розгляду заяви Головним управлінням пенсійного фонду України в Чернігівській області прийнято рішення від 14.08.2024 №30 про відмову у призначенні пенсії за віком. В зазначеному рішенні вказано, що страховий стаж особи становить 20 років 2 місяці 29 днів. До страхового стажу відповідно до трудової книжки від 25.09.1979 не зараховано періоди роботи з 01.05.2001 по 31.07.2001, з 06.06.2001 по 31.07.2001, з 14.05.2022 по 02.07.2022 та з 17.05.2003 по 31.10.2003, оскільки у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані. Для зарахування до страхового стажу зазначених періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки з посиланням на первинні документи та довідки про реорганізацію.

Вказане рішення сторона позивача вважає протиправним та просить суд його скасувати.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закон №1058).

За приписами статті 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Розмір страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.

Відповідно до статті 24 Закону №1788-ХІІ страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж з 01.01.2004 обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії кожної особи, обчислений за нормами Закону, є індивідуальним і залежить від набутого особою страхового стажу та отримуваної заробітної плати та обчислюється як добуток осучасненої заробітної плати на коефіцієнт страхового стажу. Для кожного пенсіонера визначається коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та індивідуальний коефіцієнт заробітку, від якого залежить середньомісячний заробіток для обчислення пенсії. Величина зазначених коефіцієнтів впливає на розмір пенсійної виплати. Заробітна плата для обчислення пенсії визначається як добуток середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії на індивідуальний коефіцієнт заробітної плати. Період, за який враховується заробітна плата не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до вимог статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності необхідного страхового стажу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , позивач у період з 01.05.2001 по 31.07.2001, з 06.06.2001 по 31.07.2001, з 14.05.2022 по 02.07.2022 та з 17.05.2003 по 31.10.2003 працював сезонним працівником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мир».

Вказані періоди роботи не прийняті відповідачем до уваги через відсутність у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідних даних.

Для зарахування до страхового стажу зазначених періодів роботи позивачу запропоновано надати уточнюючі довідки з посиланням на первинні документи та довідки про реорганізацію.

Так, згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, будь-які інші документи, видані за місцем роботи, а також архівними установами позивачем не надавались. Позаяк, суд звертає увагу, що відповідно до приписів п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.07.2021 №30 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком. У зазначеному рішенні вказано, що вік заявника становить 59 років, а його підтверджений страховий стаж становить 21 рік 28 днів. При цьому вказано, що дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату - 29.07.2024.

Зазначене рішення міститься в матеріалах пенсійної справи, які надані представником Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та було в розпорядженні Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області, проте ним до уваги не прийнято, що на думку суду, порушує принцип правової визначеності, оскільки отримавши зазначену відмову від 28.07.2021 №30, позивач мала законні сподівання про призначення їй пенсії після досягнення необхідного 63 річного віку.

Крім того, вартує уваги, що відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Водночас, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не надано до суду належних доказів здійснення своїх повноважень щодо отримання додаткових документів чи допомоги позивачу в їх отриманні, які були б достатніми для зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу.

Також, суд зауважує, що відсутність інших документів на підтвердження трудового стажу не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. Прийняття на підтвердження стажу роботи інших письмових документів застосовується тільки в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні записи про роботу особи на підприємстві.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.06.2020 у справі №359/2076/17, від 18.11.2022 у справі №560/3734/22.

Записами з трудової книжки позивача підтверджується, що вона з 01.05.2001 по 31.07.2001, з 06.06.2001 по 31.07.2001, з 14.05.2022 по 02.07.2022 та з 17.05.2003 по 31.10.2003 працював сезонним працівником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мир», а отже їй не може бути відмовлено у врахуванні зазначених періодів роботи до страхового стажу.

Також, на думку суду, їй не може бути відмовлено у зарахуванні даного періоду до страхового стажу через відсутність індивідуальних відомостей в реєстрі застрахованих осіб, оскільки позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи до страхового стажу за порушення, вчинене ТОВ «Мир», оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 12.09.2019 у справі №489/2283/16-а.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач досягла необхідного віку, передбаченого ч.2 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та має необхідний страховий стаж, для призначення їй пенсії за віком.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд констатує, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 14.08.2024 №30 вказаним вище принципам не відповідає, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити позивачу пенсію за віком, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.05.2001 по 31.07.2001, з 14.05.2022 по 02.07.2022 та з 17.05.2003 по 31.10.2003, суд зазначає таке.

Починаючи з 30.03.2021, набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», якою передбачено, зокрема, застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення / перерахунок пенсії, починаючи з 01.04.2021.

Зазначена технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів ПФУ в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця прийняття заяви до розгляду та місця проживання пенсіонера.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

В силу приписів Порядку №22-1 (у редакції згаданих вище змін):

пункт 1.1. розділу І заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію);

пункт 4.1. розділу IV заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію;

пункт 4.2. розділу IV після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Зі змісту викладених положень слід дійти висновку про те, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок), незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви про призначення пенсії за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Чернігівській області, рішенням якого позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо зарахування до страхового стажу спірного періоду має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що необґрунтовано прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

У той же час, за правилами пункту 4.10. розділу IV Порядку №22-1 (у редакції згаданих вище змін), після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

З аналізу вказаних вище положень слідує, що після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, тобто територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу територіальному органу Пенсійного фонду України за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця перебування особи для здійснення виплати такої пенсії.

Тобто, нарахування та виплату пенсії проводить територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання (реєстрації)/перебування особи.

При цьому, після ухвалення спірного рішення електронна пенсійна справа позивача, отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області для розгляду заяви про призначення пенсії, передана засобами програмного забезпечення до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця перебування особи, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Тому, пенсійна справа позивача після розгляду заяви перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Львівській області, яке б, у разі прийняття щодо позивача рішення про перерахунок пенсії, було зобов`язане здійснювати виплату такої пенсії.

Таким чином, суд вважає, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача на пенсійне забезпечення є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити позивачу пенсію за віком, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.05.2001 по 31.07.2001, з 06.06.2001 по 31.07.2001, з 14.05.2022 по 02.07.2022 та з 17.05.2003 по 31.10.2003.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог в повному обсязі, у спосіб зазначений вище.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області від 14.08.2024 №30.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу періоди її роботи з 01.05.2001 по 31.07.2001, з 06.06.2001 по 31.07.2001, з 14.05.2022 по 02.07.2022 та з 17.05.2003 по 31.10.2003.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 60 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016, ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ( вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Повний текст рішення суду складено 06.01.2025.

Суддя Л.О. Житняк