Справа № 240/6107/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/6107/24

категорія 102090000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі- позивач) звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Коростенського відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області щодо відмови в оформленні набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі положень статті 7 Закону України «Про громадянство України» за народженням, з видачею паспорта громадянина України;

- зобов`язати Коростенський відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області оформити набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», за народженням та видати паспорт громадянина України.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що відповідачем протиправно відмовлено їй в отриманні (документуванні) паспортом громадянина України у зв`язку з не встановленням належності до громадянства України, хоча батько на момент її народження перебував у громадянстві України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

15.04.2024 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що відповідач правомірно відмовив позивачу в оформленні паспорта громадянина України, оскільки не встановлено інформації про належність батька позивачки до громадянства України на момент її народження. Зокрема, звернула увагу суду на ту обставину, що за інформацією, відображеною у свідоцтві про народження позивачки, її батьки зазначені громадянами росії; з копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон вбачається, що він виданий 19.09.2016 на ім`я ОСОБА_2 , у той час, як позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ; також відсутні докази, які дають можливість стверджувати що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи те, що вищезгадане свідоцтво про народження позивачки видане у російській федерації, в Управлінні ДМС у Житомирській області наразі відсутня можливість провести перевірку вказаного свідоцтва за обліками Державного реєстру актів цивільного стану для підтвердження батьківства. Також згідно зібраної інформації вбачається, що особа ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово перетинав державний кордон України за напрямком «виїзд» - «в`їзд» по паспорту громадянина російської федерації НОМЕР_1 , що свідчить про перебування особи в громадянстві цієї країни. Крім того, позивачка по досягненню нею 16-річного віку документувалася паспортом громадянина російської федерації як особа, батьки якої на момент її народження перебували у громадянстві цієї країни.

26.04.2024 судом отримано відповідь на відзив, у якій позивач наполягала на наявності правових підстав для задоволення її позовних вимог. Зокрема посилалася на те, що громадянство України її батька підтверджено паспортом громадянина України для виїзду за кордон, виданого 19.09.2016. У випадку виходу чи втрати громадянства України її батьком до її народження, були б відсутні підстави для документування його паспортом громадянина України для виїзду за кордон станом на 19.09.2016. Також зазначає, що свідоцтво про народження в розумінні ст. 5 Закону України «Про громадянство України» не є документом, який підтверджує громадянство, а тому просить позов задовольнити.

Від відповідача 17.05.2024 надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначено, що у позивачки відсутні підстави набуття громадянства України на підставі ст.7 Закону України «Про громадянство України». Повторно наголосив, що ОСОБА_1 по досягненню 16-річного віку документувалася паспортом громадянина російської федерації як особа, батьки якої на момент її народження перебували у громадянстві цієї країни. Відтак, в розумінні норм чинного законодавств, позивачка по справі є іноземцем. Зазначив, що до досягнення позивачкою повнолітнього віку її батьки не ініціювали питання щодо визначення її громадянства та реєстрацію її громадянином України, відповідно до норм п.17 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215. Тобто, позивачка є громадянкою російської федерації, а відтак вона вправі набути громадянство України за територіальним походженням відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України», з припиненням іноземного громадянства. А оскільки з такою заявою позивачка до територіального підрозділу не зверталася, просить відмовити їй у задоволенні позову за безпідставністю.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 09.01.2024 звернулася до Коростенського відділу УДМС у Житомирській області із заявою про отримання паспорта громадянина України вперше як громадянки України за народженням, відповідно до статті 7 Закону України «Про громадянство України».

Листом від 12.03.2024 № 1820-279/1820/1-24 позивачу повідомлено, що згідно матеріалів перевірки за результатом процедури встановлення особи встановлено її особу, проте не встановлено належність до громадянства України, а тому прийнято рішення у відмові документування паспортом громадянина України.

Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив їй у видачі паспорта громадянина України, а тому звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 4 Конституції України визначено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України від 18.01.2001 №2235-ІІІ "Про громадянство України" (надалі - Закон №2235-ІІІ).

Частиною першою статті 1 Закону №2235-ІІІ визначено, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Відповідно до статті 6 Закону №2235-ІІІ, громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

За приписами частин першої, восьмої статті 7 Закону №2235-ІІІ, особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

З метою організації виконання Закону України "Про громадянство України" Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень (надалі - Порядок №215).

Цей Порядок визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до пункту 17 Порядку №215, для оформлення набуття громадянства України за народженням особою, батьки (один із них) якої на момент її народження були громадянами України (частина перша статті 7 Закону), один з її батьків подає такі документи:

а) заяву про оформлення набуття особою громадянства України за народженням;

б) копію свідоцтва про народження особи;

в) копію паспорта громадянина України або іншого передбаченого статтею 5 Закону документа, що підтверджує факт перебування одного з батьків особи у громадянстві України на момент її народження.

Згідно з абзацами 4 та 6 пункту 5 Порядку №215, заява та інші документи з питань громадянства дитини подаються одним з її батьків або іншим законним представником дитини за місцем проживання дитини або одного з її батьків чи іншого законного представника. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.

Відповідно до пункту 92 Порядку № 215, територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, в т.ч. за народженням.

Пунктом 93 Порядку № 215 передбачено, що територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.

При цьому, відповідно до пункту 94 Порядку № 215, територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніше як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації та неодноразово зверталася до органів ДМС з електронними зверненнями (06 та 07 грудня 2023 року), до відповідача - із заявою від 09 січня 2024 року щодо набуття нею громадянства України за народженням, відповідно до статті 7 Закону України «Про громадянство України».

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що у свідоцтві про народження позивачки, її батьки зазначені громадянами росії; з копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон вбачається, що він виданий 19.09.2016 на ім`я ОСОБА_2 , у той час, як позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Доказів, які дають можливість стверджувати що позивачка має право на отримання громадянства України за народженням суду не надано.

Слід зазначити, що у відповідях на вказані вище звернення відповідач детально пояснив алгоритм дій, які належить вчинити особі для отримання паспорта громадянина України. А у оскаржуваній відповіді відповідачем повідомлено, що в результаті проведення процедури встановлення особи, згідно матеріалів перевірки, встановлено особу позивачки, та не встановлено її належність до громадянства України, а тому прийнято рішення про відмову в документуванні її паспортом громадянина України на підставі підпунктів 3, 5 пункту 100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 в редакції постанови КМУ №745 від 26.10.2016 із змінами, внесеними постановою КМУ №1109 від 01.09.2021. Також позивачеві роз`яснено право повторно звернутися до територіального підрозділу ДМС після усунення обставин, у зв`язку з якими було відмовлено в оформленні та видачі паспорта.

Таким чином, як встановлено під час розгляду справи, суд прийшов до висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у наданні громадянства України ОСОБА_1 саме згідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України»: у зв`язку із не підтвердженням перебування її батька в громадянстві України на момент її народження та у зв`язку із документуванням її паспортом громадянина російської федерації по досягненню 16-річного віку.

Тобто, враховуючи положення статті 4 Конституції України, якою визначено, що в Україні існує єдине громадянство, у позивачки як у іноземця відсутні підстави для набуття громадянства України саме згідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України».

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами відповідача, що протиправність дій з боку органу ДМС у спірних правовідносинах не мала місця, а тому суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача оформити набуття громадянства України ОСОБА_1 відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» та видати паспорт громадянина України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У дослідженому судом випадку відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість спірних дій, а позивачем не надано доказів протилежного, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат згідно статті 39 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній) до Коростенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Героїв Рятувальників, 1, м.Коростень, Коростенський район, Житомирська область, 11500, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

07.01.25