Справа № 520/26846/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 січня 2025 року № 520/26846/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 , з військової служби відповідно до абзацу 15 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 , прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 , з військової служби відповідно до абзацу 15 пункту З частини 12 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , має звання старшого солдата займає посаду водія - електрика.

Відповідно до абзацу 15 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах під час дії воєнного стану, якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Брат ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Смерть ОСОБА_2 настала внаслідок отриманого ушкодження під час воєнних дій.

ОСОБА_2 , загинув під час дії воєнного стану, в селі Довгеньке, Харківської області, Ізюмського району.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 , звернувся через Міністерство оборони України до Відповідача з рапортом на звільнення, оскільки не бажає продовжувати проходження військової служби.

До рапорту позивачем було додано документи, які підтверджують, що його брат ОСОБА_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Довгеньке Ізюмського району Харківської області внаслідок отриманого ушкодження під час воєнних дій.

Проте, 27 квітня 2024 року, ОСОБА_1 було отримано відмову в задоволенні рапорту, з посиланням на те, що ним не додано доказів того, що його брат загинув саме під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

А тому, у військової частини НОМЕР_2 відсутні підстави для задоволення мого рапорту від 10.04.2024 про звільнення із військової служби.

Позивач звернувся повторно з рапортом на звільнення.

05.08.2024 року, на електронну пошту надійшла відповідь від Відповідача, згідно якої відсутні підстави для задоволення рапорту від 10.06.2024 року про звільнення з військової служби.

З вказаною відмовою Позивач не погоджується та вважає її такою, яка порушує його права, як військовослужбовця та громадянина України, що стало підставою звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 04.08.2024 р. із військової частини НОМЕР_4 до військової частини НОМЕР_2 засобами електронного зв`язку надійшов рапорт ОСОБА_1 , поданий ним 10.06.2024 через Міністерство оборони України про звільнення його із військової служби на підставі абзацу п`ятнадцятого пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із тим, що його рідний брат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув під час дії воєнного стану.

До рапорту, позивач додав наступні документи:

копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , відповідно до якого він ІНФОРМАЦІЯ_3 помер за адресою: АДРЕСА_3 , причина смерті ушкодження внаслідок воєнних дій;

копія свідоцтва про встановлення батьківства позивача;

копія свідоцтва ОСОБА_2 ;

копію довідки про причину смерті ОСОБА_2 , яка є частиною вищезгаданого лікарського свідоцтва про його смерть;

копію довідки про смерть ОСОБА_2 ;

копію талона повідомлення про звернення до поліції ОСОБА_3 , про зникнення сина ОСОБА_2 ;

копію свідоцтва про розірвання шлюбу батьків позивача;

копію довідки Довгеньської сільської ради про склад сім`ї ОСОБА_4 ;

копію військового квітка позивача;

Відповідно до зазначеної норми закону, на яку посилався позивач у своєму рапорті як підставу про звільнення, підлягають звільненню із військової служби під час дії воєнного стану військовослужбовці, якщо їхні близькі родичі, в тому числі і рідний (повнорідний) брат загинули під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Тобто, підлягають звільненню під час дії військового стану військовослужбовці, у яких загинули близькі родичі саме під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Судом встановлено, що Позивачем до свого рапорту не надані документи, які б підтверджували, що його брат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув саме під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України.

Суд вказує, що звільнення із військової служби військовослужбовців, у яких загинули близькі родичі під час дії воєнного стану, які загинули не під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, не передбачено законодавством України, тому відповідачу і було відмовлено в задоволенні його рапорту від 10.06.2024 про звільнення із військової служби, про що і було повідомлено листом №1556/ВихЗВГ/47 від 05.08.2024.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону №2232-ХІІ звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з пунктом 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних. Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008) встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення зц кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Пунктом 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом президента України №1153/2008 від 10.12.2008 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути в:адіслана особова справа військовослужбовця.

Судом встановлено, що подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання, І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, не розгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.

Згідно з абз. 13 п. 14.10 Розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 170 від 10.04.2009, документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

Відповідно до п. п, 2 п. 225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби під час дії особливого періоду (з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) у військових званнях до майстер-сержанта (майстер- старшини) включно, за всіма підставами - командирами бригад.

Таким командиром відносно звільнення військовослужбовців (із званням старший солдат, як у позивача) військової частини НОМЕР_2 є командир військової частини НОМЕР_4 , якому військовою частиною НОМЕР_2 , у випадку наявності підстав для звільнення із військової служби та відповідних доказів цих підстав, надсилається подання про звільнення військовослужбовця із відповідними документами.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що враховуючи той факт що позивачем а ні до рапортів, а ні до суду на надано доказів, які б підтверджували, що його брат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув саме під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243 - 246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.