Справа № 600/905/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/905/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі відповідач), в якому просять:

- визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення від 08 січня 2024 року №0-UA0011490, яке винесене Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області для сплати ОСОБА_1 .

1.2. Ухвалою суду від 29.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог, згідно заяв по суті справи, представник позивача зазначає, що 16 січня 2024 року через Укрпошта (трек-номер 112) одержано податкове повідомлення-рішення від 08 січня 2024 року №0- UA0011490 за податковий період 2022 року, назва платежу: Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості; код платежу - 18010300; сума податкового зобов`язання - 37 060,37 (тридцять сім тисяч шістдесят гривень 37 коп.) гривень. Вважає, що дане податкове повідомлення є протиправним та підлягає скасуванню з наступних підстав.

2.2. Так наголошує, що 28 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма Коболчинська було укладено Договір купівлі-продажу 17/100 частин нежитлової будівлі, який посвідчений Банковською О.Ю., приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області 28 березня 2013 року та зареєстровано в реєстрі за №156. Загальна площа нерухомого майна, яке визначене в абз.1 пункту 1 Договору становить 5186,60 кв.м. Абз.2 пункту 1 цього Договору визначено, що за цим договором у власність Покупця переходить склад - літ. А, загальною площею 305,10 кв.м, що становить 17/100 (сімнадцять сотих) частин нежитлових будівель.

2.3. 09 лютого 2024 року на адресу Головного управління ДПС у Чернівецькій області було направлено Адвокатський запит за вих.№9/02-24 про надання інформації та документів (в порядку статей 20, 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність) з проханням: 1. Надати інформацію про правовстановлюючі документи, які стали підставою для визначення суми зобов`язання в розмірі 37 060,37 за податковим повідомленням-рішенням від 08 січня 2024 року №0-UA0011490; 2. Надати деталізовану методику розрахунку суми зобов`язання, яка визначена у податковому повідомленні-рішенні від 08 січня 2024 року №0-UA0011490.

2.4. З розрахунку, який доданий до відповіді на адвокатський запит вбачається, що Головне управління ДПС у Чернівецькій області визначило, що загальна площа нерухомого майна за адресою Чернівецька область, Сокирянський район, село Коболчин, вулиця Кобилянської О., будинок 32-а становить 5589,80 кв.м., де податок розрахований з площі 950,27 кв.м. Однак, надаючи відповідь на адвокатський запит Головне управління ДПС у Чернівецькій області не надало інформації про правовстановлюючі документи, які стали підставою для визначення суми зобов`язання. Таким чином, Головне управління ДПС у Чернівецькій області без достатності інформації визначило суму зобов`язання, а також незрозуміло, як визначалася площа 17/100.

2.5. Окрім цього зазначає, що підпунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

2.6. Відповідно до інформації, яка розміщена в Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер документу: ТІ01-8286-8501-2002-5443 зазначено, що об`єкт - склад з підвалом, тип: Будівля код ДКБС: 1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші. Тобто, зазначена будівля відноситься до Будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства.

2.7. Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507 затверджено та введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі -ДК 018-2000). ДК 018-2000 призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.

2.8. Будівлі сільськогосподарського призначення в ДК 018-2000 мають код.1271. Цей клас включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін.

2.9. Об`єкт нежитлової нерухомості, який належить ОСОБА_1 , згідно ДК 018-2000 має код 1271.9.

2.10. При цьому, відповідач безпідставно не бере до уваги довідку Коболчинського старостинського округу Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області від 23 лютого 2024 року №129, що ОСОБА_1 є членом особистого селянського господарства, а також відомості з Технічного паспорту та витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер документу: ТІ01-8286-8501-2002-5443), де зазначено, що об`єкт - склад з підвалом, тип: Будівля код ДКБС: 1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші. Тобто, зазначена будівля відноситься до Будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства.

Аргументи відповідача

2.11. До суду надійшов відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача зазначив, що заперечує щодо задоволення позову, свою позицію обґрунтовує наступним.

2.12. Так зазначає, що 8 січня 2024 року ОСОБА_1 надіслано рекомендованим листом про вручення податкове повідомлення-рішення за №0-2409-UA0011490 від 08.01.2024 року та визначено суму грошового зобов`язання в розмірі 37060,37 грн (отримано гр. ОСОБА_1 13.01.2024 року)

2.13. Підставою для визначення вищезазначеної суми грошового зобов`язання ОСОБА_1 слугували дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

2.14. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно гр. ОСОБА_1 належить нежитлова будівля загальною площею 5589,8 кв. м., розмір частки власності складає 17/100, а саме 950,27 кв.м. та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0. Номер відомостей про речове право: 479510. Дата, час державної реєстрації: 28.03.2013р. 11:09:09. Підстава внесення запису : Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 1201791 від 28.03.2013 р.. приватний нотаріус Банковська Олена Юріївна. Дністровський районний нотаріальний округ. Чернівецька обл. Документи, подані для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 156. виданий 28.03.2013 року, видавник Приватний нотаріус Сокирянського районного нотаріального округу Банковська Олена Юріївна.

2.15. Відповідно до підпункту ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власникам в оренду, лізинг, позичку.

2.16. Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

2.17. З огляду на викладене, варто зазначити, що з метою вирішення питання щодо наявності у позивача права на пільгу, передбачену пунктом "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України, необхідно встановити, чи відноситься будівля позивача (об`єкт оподаткування) до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та чи наділений позивач статусом сільськогосподарського товаровиробника у розумінні наведених вище норм права.

2.18. Так, згідно відомостей Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій громадянин ОСОБА_1 не значиться у переліку суб`єктів підприємницької діяльності фізичною собою-підприємцем, а також керівником (засновником) юридичної особи, що здійснює господарську діяльність у сфері сільського господарства (товаровиробництва), відповідно, не звітує про результати господарської діяльності до податкового органу та не сплачує податки, а також відсутня будь-яка наявна інформація що підтверджує факт здійснення сільськогосподарської діяльності та використання у такій діяльності комплексу належної йому нежитлової будівлі. Виходячи з вищевикладеного та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності дана нежитлова будівля підлягає оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальних підставах згідно пункту 266.3.2 статті 266 Податкового кодексу України.

2.19. Підсумовуючи вищезазначене вважає, що податковий орган при винесенні податкового повідомлення-рішення від 08 січня 2024 року №0-UA0011490, діяв обґрунтовано, у межах повноважень та з урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття об`єктивного рішення, в межах наданих повноважень та у відповідності до приписів чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення відсутні.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2013 року № 1728519 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2024 року №361489616 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності (спільна часткова) на нерухоме майно: 17/100 (сімнадцять сотих) частин нежитлових будівель, розташованих за адресою АДРЕСА_1 .

Підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 28.03.2013 року серія та номер 156.

Згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2013 року № 1728519 наявний наступний опис об`єкта нерухомого майна: склад - літ А, загальною площею 305,10 кв.м.; склад - літ. В, загальною площею 10,80 кв.м.; склад - літ. Г, загальною площею 42,30 кв.м.; електростанція - літ. Е, загальною площею 58,20 кв.м.; кузня - літ. Ж, загальною площею 56,50 кв.м.; кузня - літ. З, загальною площею 74,40 кв.м.; склад - літ. К, загальною площею 17,10 кв.м.; автозаправка - літ. Л, загальною площею 7,70 кв.м.; прохідна - літ. М, загальною площею 19,50 кв.м.; пилорама - літ. О, загальною площею 85,50 кв.м.; майстерня - літ. П, загальною площею 355,80 кв.м.; прохідна-вагова - літера Р, загальною площею 36,50 кв.м.; склад - літ. С, загальною площею 271,60 кв.м.; склад - літ. Т, загальною площею 561,60 кв.м.; склад - літ. У, загальною площею 625,10 кв.м.; склад - літ. Ф, загальною площею 855,60 кв.м.; склад - літ. Х, загальною площею 730,20 кв.м.; склад - літ. Ч, загальною площею 884,50 кв.м.; сушарка - літ. Ц, загальною площею 188,60 кв.м.; навіс - літ. Н.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2024 року №361489616 наявний наступний опис об`єкта нерухомого майна: склад - літ А, загальною площею 305,10 кв.м.; склад - літ. В, загальною площею 10,80 кв.м.; склад - літ. Г, загальною площею 42,30 кв.м.; гаражі літ. Д, загальною площею 494,6 кв.м.; кузня - літ. Ж, загальною площею 56,50 кв.м.; кузня - літ. З, загальною площею 74,40 кв.м.; склад - літ. К, загальною площею 17,10 кв.м.; автозаправка - літ. Л, загальною площею 7,70 кв.м.; прохідна - літ. М, загальною площею 19,50 кв.м.; пилорама - літ. О, загальною площею 85,50 кв.м.; майстерня - літ. П, загальною площею 322,60 кв.м.; прохідна-вагова - літера Р, загальною площею 36,50 кв.м.; склад - літ. С, загальною площею 271,60 кв.м.; склад - літ. Т, загальною площею 561,60 кв.м.; склад - літ. У, загальною площею 625,10 кв.м.; склад - літ. Ф, загальною площею 855,60 кв.м.; склад - літ. Х, загальною площею 730,20 кв.м.; склад - літ. Ч, загальною площею 884,50 кв.м.; сушарка - літ. Ц, загальною площею 188,60 кв.м.; навіс - літ. Н.

3.2. Згідно договору купівлі-продажу 17/100 частин нежитлових будівель від 28.03.2013 року, зареєстрованого у реєстрі за №156 визначено, що за цим договором у власність ОСОБА_1 переходить склад - літ. А, загальною площею 305,10 кв.м, що становить 17/100 (сімнадцять сотих) частин нежитлових будівель.

При цьому, у договорі визначений наступний опис об`єкта нерухомого майна: склад - літ А, загальною площею 305,10 кв.м.; склад - літ. В, загальною площею 10,80 кв.м.; склад - літ. Г, загальною площею 42,30 кв.м.; електростанція - літ. Е, загальною площею 58,20 кв.м.; кузня - літ. Ж, загальною площею 56,50 кв.м.; кузня - літ. З, загальною площею 74,40 кв.м.; склад - літ. К, загальною площею 17,10 кв.м.; автозаправка - літ. Л, загальною площею 7,70 кв.м.; прохідна - літ. М, загальною площею 19,50 кв.м.; пилорама - літ. О, загальною площею 85,50 кв.м.; майстерня - літ. П, загальною площею 355,80 кв.м.; прохідна-вагова - літера Р, загальною площею 36,50 кв.м.; склад - літ. С, загальною площею 271,60 кв.м.; склад - літ. Т, загальною площею 561,60 кв.м.; склад - літ. У, загальною площею 625,10 кв.м.; склад - літ. Ф, загальною площею 855,60 кв.м.; склад - літ. Х, загальною площею 730,20 кв.м.; склад - літ. Ч, загальною площею 884,50 кв.м.; сушарка - літ. Ц, загальною площею 188,60 кв.м.; навіс - літ. Н.

3.3. 08.01.2024 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області винесено по відношенню ОСОБА_1 податкове повідомлення рішення №0-UA0011490, відповідно до якого ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період - 2022 рік у розмірі 37060,37 грн.

3.4. Згідно доданого до податкового повідомлення рішення Розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 вбачається, що загальна площа об`єктів за адресою АДРЕСА_1 становить 5589,80 кв.м., розмір частки у праві спільної власності 950,27 кв.м., ставка податку 0,60%; 39,00 грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Засади, якими керується суд при здійсненні правосуддя у цій справі

4.1. Надаючи оцінку цим правовідносинам, суд насамперед має визначити проблему, яка породила правовий конфлікт (яким є публічно-правовий спір) та ефективні, разом з цим справедливі, шляхи її усунення.

4.2. Сутністю цього спору є те, що позивач, не погоджується із прийнятими по відношенню до нього податковими повідомленнями-рішеннями. А тому, суд надасть такому рішенню податкового органу оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

4.3. Суд зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

4.4. При цьому, варто зазначити, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, у тому числі з фізичною особою-підприємцем, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.

4.5. Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.6. При наданні оцінки на предмет правомірності оскаржуваних рішень, суд виходить з того, що такі акти в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому мають відповідати критеріям законності таких рішень, які наведені у частині 2 статті 2 КАС України.

4.7. Водночас суд звертає увагу на положення частини 2 статті 77 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Щодо суті спору

4.8. Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України (далі в редакції, чинній на час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень).

4.9. Так, порядок справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, регламентований статтею 266 ПК України.

4.10. Згідно підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

4.11. Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

4.12. Відповідно до підпункту 266.5.1. пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

4.13. Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

4.14. Згідно підпункту 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

4.15. Податкове зобов`язання за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пункт а) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України).

4.16. У свою чергу, суд звертає увагу на те, що пунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування, серед яких будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (пункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України)

4.17. Тобто, пунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

4.18. Правовий аналіз цієї норми зумовлює висновок, що її застосування передбачає наявність трьох умов, перша з яких власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, друга об`єкт нерухомості (будівля, споруда) віднесено до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, а третя такі об`єкти нерухомості не здається їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

4.19. Стосовно того, чи є позивач сільськогосподарським товаровиробником, тобто, чи виконується перша умова для застосування пільги, встановленої пунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, суд зазначає наступне.

4.20. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначає про те, що об`єкт нежитлової нерухомості, який належить ОСОБА_1 , згідно ДК 018-2000 має код 1271.9, тобто належить до будівель сільськогосподарського призначення в ДК 018-2000 з кодом1271. При цьому, відповідач безпідставно не бере до уваги довідку Коболчинського старостинського округу Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області від 23 лютого 2024 року №129, що ОСОБА_1 є членом особистого селянського господарства, а також відомості з Технічного паспорту та витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер документу: ТІ01-8286-8501-2002-5443), де зазначено, що об`єкт - склад з підвалом, тип: Будівля код ДКБС: 1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші. Тобто, зазначена будівля відноситься до Будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства.

4.21. Так, відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

4.22. Тобто, визначення сільськогосподарський товаровиробник, яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу Спрощена система оподаткування, облік та звітність, тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ Податок на майно).

4.23. Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

4.24. Так, поняття сільськогосподарський товаровиробник міститься також у статті 1 Закону України Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років №2238-III від 18 січня 2001 року, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

4.25. З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття виробники сільськогосподарської продукції. Так, відповідно до приписів статті 1 Закону України Про сільськогосподарський перепис виробники сільськогосподарської продукції сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

4.26. Підпунктом 14.1.76 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення - землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково - дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

4.27. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що фізична особа-підприємець може підпадати під визначення сільськогосподарського товаровиробника. Наведені вище поняття сільськогосподарський товаровиробник не суперечать його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке, до того ж, має чітко обмежену сферу застосування. Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів у відповідності до положень пункту 5.3 статті 5 ПК України. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 261.11.2020 року (справа №560/168/19).

4.28. Також, національний класифікатор видів економічної діяльності України ДК 009:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 11 жовтня 2010 року №457, до сільськогосподарської діяльності відносить рослинництво і тваринництво.

4.29. Сільськогосподарським виробником є фізична або юридична особа, яка здійснює виробництво і самостійну переробку власно виробленої продукції рослинництва і тваринництва. Це визначення пов`язується лише з виробництвом і переробкою сільськогосподарської продукції незалежно від її подальшої долі (використання у власному господарстві або реалізації).

4.30. Більш того, на користь висновку про те, що положення пункту ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України є застосовними в тому числі й для фізичних осіб, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання.

4.31. Так, Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII пункт ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України викладено в новій редакції, що наведена судом раніше (діючій на час спірних правовідносин), згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

4.32. Тобто, законодавець уточнив з 1 січня 2019 року, що сільськогосподарським товаровиробником є як юридичні, так і фізичні особи.

4.33. З огляду на наведені вище положення законодавства та враховуючи висновки Верховного Суду, у цій справі можна констатувати, що позивач підпадає під критерії наявності статусу сільськогосподарського товаровиробника.

4.34. Стосовно того, чи об`єкт нерухомості (будівля, споруда) віднесено до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, тобто, чи виконується друга умова для застосування пільги, встановленої пунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, суд зазначає наступне.

4.35. Так, згідно з положеннями Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507, клас Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) включає в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інше.

4.36. Окрім цього, до цього класу класифікатора будівель та споруд належать також: будівлі для тваринництва (код 1271.1); будівлі для птахівництва (код 1271.2); будівлі для зберігання зерна (код 1271.3); будівлі силосні та сінажні (код 1271.4); будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства (код 1271.5); будівлі тепличного господарства (код 1271.6); будівлі рибного господарства (код 1271.7); будівлі підприємств лісівництва та звірівництва (код 1271.8); будівлі сільськогосподарського призначення інші (код 1271.9).

4.37. Своєю чергою, продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) - це продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам Державного класифікатора продукції та послуг (стаття 1 Закону України Про сільськогосподарський перепис).

4.38. Суд зазначає, що у Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2013 року № 1728519 та Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2024 року №361489616, відсутня інформація щодо цільового призначення та класу будівель за адресою Чернівецька обл., Сокирянський р-н., с. Коболчин, вул. вулиці Кобилянської О., буд. 32-а.

4.39. Водночас, згідно інформації, яка визначена у Витязі з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (Реєстраційний номер документу: ТІ01-8286-8501-2002-5443), вказано вид технічної інвентаризації будівля виробничого призначення; об`єкт склад з підвалом; тип будівля; код ДКБС 1271.9. Будівлі сільськогосподарського призначення; загальна площа приміщень 305,1 кв.м.

4.40. Як видно з технічного опису майна спірного об`єкту нерухомості, то його дійсно можна віднести до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507.

4.41. Водночас, з метою вирішення питання щодо наявності у позивача права на пільгу, передбачену пунктом ж підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України, суду належить встановити не тільки те, чи наділені вони статусом сільськогосподарського товаровиробника у розумінні наведених вище норм права, а й встановити факт використання позивачами спірних нежитлових будівель як об`єктів сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб.

4.42. Тобто, не є об`єктами оподаткування згідно з пунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України лише ті будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, які призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2000, використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

4.43. Саме таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові 04 березня 2021 року у справі № 500/2782/18, а тому суд відповідно до частини 5 статті 242 КАС України застосовує її до спірних правовідносин.

4.44. Більше того, у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 820/3707/17 Верховним Судом наголошено, що встановлена пунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України пільга стосується діяльності сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для її ведення, зокрема стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

4.45. При цьому суд погоджується з позицією відповідача, згідно якої, сама лише належність будівель та споруд до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) не свідчить про безумовну належність їх до об`єктів, які в розумінні пункту ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування, оскільки для отримання права на пільгу, передбачену пунктом ж підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України, позивачам належить використовувати такі об`єкти за призначенням як об`єкти сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб.

4.46. Так, обґрунтовуючи належність досліджуваного об`єкту нерухомості до таких, які не є об`єктами оподаткування в розумінні пункту ж підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України, позивач не наводять жодних доводів в частині характер його господарської діяльності, на логічність процесів використання нерухомого майна, не надають жодних фотоілюстрації об`єкту нерухомості, з яких було б видно, їх приналежність до сільськогосподарської діяльності.

4.47. З огляду на це, суд висновує, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що описана вище будівля використовувалась (прямо чи побічно) у виробництві сільськогосподарської продукції (не надано жодних доказів використання спірної будівлі для здійснення сільськогосподарської діяльності (зберігання зернових, розведення скота тощо).

4.48. Для перевірки наведеного суд міг провести виїзне засідання, однак на сьогодні в цьому немає доцільності, оскільки суд здійснює перевірку правомірності визначення відповідачем по відношенню до позивача податкового зобов`язання згідно податкового повідомлення-рішення у 2024 році за 2022 рік, що не дає можливості встановити достовірність даних у зв`язку з перебігом строку.

4.49. Таким чином, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні докази дійсності використання позивачем спірної нежитлової будівлі за призначенням як об`єкта сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб у період, за який сформовано податкове зобов`язання.

4.50. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач не наділений правом користуватись пільгою за спірний об`єкт нерухомого майна відповідно до пункту ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

4.51. Відповідно, суд наголошує на відсутності підстав для перевірки наявності третьої умови для застосування пільги, встановленої пунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, а саме чи спірний об`єкт нерухомого майна не здається його власником в оренду, лізинг, позичку.

4.52. Поряд з цим, у заявах по суті справи, представник позивача стверджує про те, що відповідачем не вірно визначило площу об`єкта нерухомого майна, яке належить позивачу, та відповідно, невірно визначило суму податку на нерухоме майно. При цьому наголошує, що ОСОБА_1 не може відповідати за відомості, які відображені відповідних реєстрах, а тому посилається виключно на документи, які йому видавалися та належать

4.53. У даному контексті судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу 17/100 частин нежитлових будівель від 28.03.2013 року, зареєстрованого у реєстрі за №156 визначено, що за цим договором у власність ОСОБА_1 переходить склад - літ. А, загальною площею 305,10 кв.м, що становить 17/100 (сімнадцять сотих) частин нежитлових будівель.

4.54. Згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2013 року № 1728519 визначено наступний опис об`єкта нерухомого майна: нежитлові будівлі, розташовані за адресою АДРЕСА_1 :

- склад - літ А, загальною площею 305,10 кв.м.;

- склад - літ. В, загальною площею 10,80 кв.м.;

- склад - літ. Г, загальною площею 42,30 кв.м.;

- електростанція - літ. Е, загальною площею 58,20 кв.м.;

- кузня - літ. Ж, загальною площею 56,50 кв.м.;

- кузня - літ. З, загальною площею 74,40 кв.м.;

- склад - літ. К, загальною площею 17,10 кв.м.;

- автозаправка - літ. Л, загальною площею 7,70 кв.м.;

- прохідна - літ. М, загальною площею 19,50 кв.м.;

- пилорама - літ. О, загальною площею 85,50 кв.м.;

- майстерня - літ. П, загальною площею 355,80 кв.м.;

- прохідна-вагова - літера Р, загальною площею 36,50 кв.м.;

- склад - літ. С, загальною площею 271,60 кв.м.;

- склад - літ. Т, загальною площею 561,60 кв.м.;

- склад - літ. У, загальною площею 625,10 кв.м.;

- склад - літ. Ф, загальною площею 855,60 кв.м.;

- склад - літ. Х, загальною площею 730,20 кв.м.;

- склад - літ. Ч, загальною площею 884,50 кв.м.;

- сушарка - літ. Ц, загальною площею 188,60 кв.м.;

- навіс - літ. Н.

Шляхом арифметичного обчислення судом визначено, що загальна площа об`єктів нерухомого майна становить 5186,60 кв.м.

4.55. Такий же опис об`єкта нерухомого майна визначений також у договорі купівлі-продажу 17/100 частин нежитлових будівель від 28.03.2013 року, зареєстрованого у реєстрі за №156.

4.56. Однак, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2024 року №361489616 наявний наступний опис об`єкта нерухомого майна:

- склад - літ А, загальною площею 305,10 кв.м.;

- склад - літ. В, загальною площею 10,80 кв.м.;

- склад - літ. Г, загальною площею 42,30 кв.м.;

- гаражі літ. Д, загальною площею 494,60 кв.м.;

- кузня - літ. Ж, загальною площею 56,50 кв.м.;

- кузня - літ. З, загальною площею 74,40 кв.м.;

- склад - літ. К, загальною площею 17,10 кв.м.;

- автозаправка - літ. Л, загальною площею 7,70 кв.м.;

- прохідна - літ. М, загальною площею 19,50 кв.м.;

- пилорама - літ. О, загальною площею 85,50 кв.м.;

- майстерня - літ. П, загальною площею 322,60 кв.м.;

- прохідна-вагова - літера Р, загальною площею 36,50 кв.м.;

- склад - літ. С, загальною площею 271,60 кв.м.;

- склад - літ. Т, загальною площею 561,60 кв.м.;

- склад - літ. У, загальною площею 625,10 кв.м.;

- склад - літ. Ф, загальною площею 855,60 кв.м.;

- склад - літ. Х, загальною площею 730,20 кв.м.;

- склад - літ. Ч, загальною площею 884,50 кв.м.;

- сушарка - літ. Ц, загальною площею 188,60 кв.м.;

- навіс - літ. Н.

Шляхом арифметичного обчислення судом визначено, що загальна площа об`єктів нерухомого майна становить 5589,80 кв.м.

4.57. Як видно з наведеного, описи об`єктів нерухомого майна, які визначені у Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2013 року № 1728519 та договорі купівлі-продажу 17/100 частин нежитлових будівель від 28.03.2013 року, зареєстрованого у реєстрі за №156 різняться з описом, який визначений у Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2024 року №361489616.

4.58. При цьому, згідно відомостей Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2013 року № 1728519 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2024 року №361489616, видно, що за позивачем зареєстровано право власності (спільна часткова) на нерухоме майно: 17/100 (сімнадцять сотих) частин нежитлових будівель, розташованих за адресою АДРЕСА_1 . Однак, не визначено чіткого закріплення за позивачем конкретної частини об`єктів нерухомого майна згідно опису. Після укладення договору купівлі-продажу 17/100 частин нежитлових будівель від 28.03.2013 року, зареєстрованого у реєстрі за №156, за яким у власність ОСОБА_1 переходить склад - літ. А, загальною площею 305,10 кв.м, що становить 17/100 (сімнадцять сотих) частин нежитлових будівель, пройшов тривалий період часу, протягом якого склад об`єктів нерухомого майна зазнав змін. Вказане випливає з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2024 року №361489616.

4.59. Судом встановлено, шо відповідачем враховано при розрахунку податкового зобов`язання відомості саме Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2024 року №361489616, оскільки така є актуальною по часі.

4.60. Однак, суд звертає увагу на те, що у Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2013 року № 1728519 та Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2024 року №361489616, зазначена також інформація про підставу виникнення права власності, а саме - договір купівлі-продажу, серія та номер: 156, виданий 28.03.2013 року, видавник: приватний нотаріус Сокирянського районного нотаріального округу Банковського Олена Юріївна.

4.61. Суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша стаття 2 КАС України).

4.62. Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

4.63. Роль суду в правовій державі, окрім іншого, полягає в забезпеченню правового порядку та правової визначеності.

4.64. Відповідно, у цій справі, суд вважає, що саме договір купівлі-продажу 17/100 частин нежитлових будівель від 28.03.2013 року, зареєстрованого у реєстрі за №156, є первинним правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності позивача на конкретну частину об`єктів нерухомого майна - склад - літ. А, загальною площею 305,10 кв.м.

4.65. Іншої інформації про набуття у власність частин нежитлових будівель, розташованих за адресою АДРЕСА_1 довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.2024 року №361489616, не містить.

4.66. Оцінюючи спірне податкове повідомлення-рішення, з огляду на Розрахунок Розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 , суд звертає увагу на те, що відповідачем визначено таке зобов`язання з розрахунку 17% від площі об`єктів нерухомого майна - 5589,80 кв.м., що становить 950,266 кв.м. (5589,80 х17%). Однак, суд вважає такий розрахунок невірним, адже 17/100 (сімнадцять сотих) частин об`єктів нерухомого майна з врахованої відповідачем загальної площі становить 328,811 кв.м. (5589,80/17). Уданому разі відповідач допустив методологічну помилку визначення частки об`єкту нерухомого майна.

4.67. Більше того, як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником лише склад - літ. А, загальною площею 305,10 кв.м, що на час укладення договору купівлі-продажу 28.03.2013 року, зареєстрованого у реєстрі за №156, становило 17/100 (сімнадцять сотих) частин нежитлових будівель з розрахунку 5186,60 кв.м. загальної площі об`єктів нерухомого майна (5186,60/17).

4.68. Відповідно, суд приходить до висновку, що розмір податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, повинен бути розрахований саме з належного позивачу об`єкту нерухомого майна (склад - літ. А) загальною площею 305,10 кв.м.

4.69. Згідно практики Верховного Суду, викладеною зокрема у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 826/15139/16, від 17 квітня 2018 року у справі № 2а-10031/12/2670, податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню не через відсутність у платника податкового обов`язку, а через неправильно здійснений відповідачем розрахунок суми податкового зобов`язання.

4.70. Водночас у постанові від 15 липня 2021 року у справі № 580/2729/19 Верховний Суд, скасовуючи судові рішення і направляючи справу на новий розгляд, виходив з того, що констатуючи часткову правомірність нарахування податковим органом штрафних санкцій на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суди, незважаючи на наявність в матеріалах справи детального розрахунку застосування штрафних санкцій, на підставі такого податкового повідомлення-рішення за кожною зі спірних податкових накладних, дійшли висновку про необхідність його скасування в повному обсязі, не врахувавши при цьому, що суд не позбавлений можливості скасувати рішення суб`єкта владних повноважень у частині так само як і не позбавлений можливості виділити із загального обсягу грошових зобов`язань (штрафних санкцій) суму, яка збільшена (нарахована) правомірно за умови наявності відповідного розрахунку в матеріалах справи. Такі дії суду не є підміною повноважень контролюючого органу, а є способом відновлення порушених прав та інтересів, що відповідає повноваженням адміністративного суду.

4.71. Аналогічне правозастосування викладене в постановах Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі №806/2049/18, від 26 грудня 2018 року у справі №2а/0370/3780/11 та від 23 жовтня 2018 року у справі №808/3458/16.

4.72. Відтак, з огляду на наявність усіх складових для визначення належного до сплати податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, суд приходить до висновку, що таке зобов`язання становить: 11898,90 грн. (305,10 кв.м. х 39 грн).

4.73. Таким чином, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним у частині визначення суми податкового зобов`язання у розмірі 11898,90 грн.., а в іншій частині підлягає скасуванню.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 08 січня 2024 року №0-UA0011490 в частині визначення позивачу суми податкового зобов`язання у розмірі 11898,90 грн, діяв на підставі Конституції та законів України. Натомість в іншій частині щодо визначення позивачу суми податкового зобов`язання у розмірі 25161,47 грн. таке податкове повідомлення-рішення від 08 січня 2024 року №0-UA0011490 є протиправним та підлягає скасуванню.

5.3. При цьому, суд зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

5.4. Відповідно до частин 1, 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

5.5. Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

5.6. У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини Щокін проти України (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про закон, стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі Шпачек s.r.о. проти Чеської Республіки (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі Бейелер проти Італії (Beyeler v. Italy № 33202/96).

5.7. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

5.8. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

5.9. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

5.10. Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини Проніна проти України (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і об`єктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

5.11. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов не підлягає задоволенню частково з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат. В силу частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 27.02.2024 року.

6.3. Суд звертає увагу на те, що позов задоволено частково, відтак, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути судові витрати (судовий збір) у сумі 657,83 грн. (пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 67,89% від сплаченої суми) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у Чернівецькій області від 08 січня 2024 року №0-UA0011490 щодо визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання у розмірі 25161,47 грн.

3. У частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у Чернівецькій області від 08 січня 2024 року №0-UA0011490 щодо визначення ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання у розмірі 11898,90 грн. відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №0.0..1 від 27.02.2024 року судового збору у розмірі 657,83 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 (Чернівецька обл., Дністровський р-н., с. Коболчин, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління ДПС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 200А, ).

Суддя О.В. Анісімов