Справа № 320/44833/23
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Смарт Пауер" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Смарт Пауер" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.08.2023 № 1784/ж10/31-00-07-05-01-24 та № 1785/ж10/31-00-07-05-01-24.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 24.07.2023 № 1206-п, Головним управлінням ДПС у Рівненській області було проведено фактичну перевірку господарської одиниці (АЗС) ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» за адресою здійснення господарської діяльності: Рівненська область, Дубенський р-н, с. Молодаво Друге, вул. Широка, буд. 36.

02.08.2023 Головним управлінням ДПС у Рівненській області складено акт фактичної перевірки у якому зазначено про наступні порушення: ст. 11.1 Закону № 481/95-ВР п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), наказу Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13.

21.08.2023 Головним управлінням ДПС у Рівненській області прийнято рішення № 17 про застосування штрафних санкцій в сумі 10000 грн за порушення ст. 11-1 Закону № 481/95-ВР.

23.08.2023 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове-повідомлення рішення № 1784/Ж10/31-00-07-05-01-24 про накладення штрафу в сумі 124287,75 грн.

Також, 23.08.2023 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, прийнято податкове-повідомлення рішення № 1785/Ж10/31-00-07-05-01-24 про накладення штрафу в сумі 5100 грн.

06.09.2023 позивачем подану скаргу до Державної податкової служби про скасування рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 21.08.2023 № 17, податкових повідомлень-рішень Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.08.2023 № 1784/Ж10/31-00-07-05-01-24, № 1785/Ж10/31-00-07-05-01-24.

Рішенням ДПС України від 03.11.2023 № 33064/6/99-00-06-03-02-06 було скасовано рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 21.08.2023 № 17 про накладення штрафу в сумі 10000 грн, проте, податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 23.08.2023 № 1784/Ж10/31-00-07-05-01-24, № 1785/Ж10/31-00-07-05-01-24 залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, п. п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Абзацом 1 п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.

Згідно із приписами п. п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства що укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За змістом п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до положень п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити; наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити еуб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення фактичної перевірки, відповідачем було встановлено порушення позивачем вимог: п. 1, 2, 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст. 11.1 Закону № 481/95-ВР.

За результатом аналізу фіскальних чеків за період 2022-2023 років, що надійшли до Системи обліку даних РРО контролюючого органу встановлено, що через РРО фіскальний номер при здійсненні розрахункових операцій з реалізації алкогольних напоїв, що маркуються відповідними марками акцизного податку, не забезпечено відображення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на загальну суму фіскальних чеків 82 987,70 грн.

Крім того, позивачем не забезпечено проведення розрахункових документів через РРО при продажу підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а саме реалізовано 1 пляшку вина СаvaBBrut місткістю 0,7 л, за ціною 199,90 грн (фіскальний чек від 07.01.2022 № 1418248 о 22:35 без зазначення коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД (має містити 10 знаків цифрового коду).

Згідно наданих до перевірки контрольних стрічок РРО, встановлено факти реалізації алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку при проведенні яких через РРО покупцям не створювались та не надавались розрахункові документи встановленої форми та змісту із зазначенням обов`язкового реквізиту цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на загальну суму 4995,25 грн.

Також, позивачем не забезпечено створення у паперовій або електронній формі контрольних стрічок РРО та їх зберігання протягом встановленого законодавством терміну. Перевіркою встановлено факт відсутності у розрахунковому документі такого обов`язкового реквізиту, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої та, відповідно, в подальшому видача такого розрахункового документа невстановленої форми.

Щодо порушення п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), наказу Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, суд звертає увагу, що наказом Міністерства фінансів України під 08.06.2021 № 329 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.2021 № 832/36454, набрав чинності 01.07.2021), розділ II, III Положення № 13 викладено у новій редакції: Положення № 13 у редакції Наказу № 329 щодо форми фіскального касового чеку на товари (послуги) та фіскального касового чеку видачі коштів доповнено новим реквізитом «цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством» (рядок 9).

Також, п. 2 Наказу № 329 установлено, що до 01.10.2021 вимоги до форми і змісту розрахункових документів в частині цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої не поширюються на розрахункові документи, що створюються реєстраторами розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій до дня набрання чинності цим наказом; до 01.10.2021 реєстратори розрахункових операцій, версії внутрішнього програмного забезпечення яких включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, за наявності технічних можливостей мають бути доопрацьовані їх виробниками (постачальниками) відповідно до статті 12 3акону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» з метою забезпечення можливості виконання всіх вимог до форми і змісту розрахункових документів, відповідно до цього наказу.

Запровадженню такого реквізиту фіскального касового чека, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, передувало внесення постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 № 97 змін до Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2010 № 1251, в частині обов`язкових реквізитів марок акцизного податку для алкогольних напоїв. До таких реквізитів було додано двомірний штрих-код швидкого реагування та лінійний штрих-код.

При цьому, алкогольні напої - це продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 220б (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД (абзац сьомий статті і Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»).

Не підлягають маркуванню звичайні (неігристі) вина та зброджені напої, що класифікуються у товарній позиції 2204 (крім 2204 10, 2204 21 06 00, 2204 21 07 00, 2204 21 08 00, 2204 21 09 00, 2204 22 10 00, 2204 29 10 00) та у товарних підкатегоріях 2205 10 10 00, 2205 90 10 00, 2206 00 59 00, 2206 00 89 00 згідно з УКТ ЗЕД, фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має повністю ферментне (ендогенне) походження (абзац п`ятий пункту 226.10 статті 226 Податкового кодексу України).

Так, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (п. 14.1.107 ст. 14 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 № 74 «Деякі питання маркування алкогольних напоїв» затверджені марки акцизного податку для алкогольних напоїв нового зразка, які запроваджені в обіг з 01.05.2020.

У свою чергу, марки акцизного податку для алкогольних напоїв попереднього зразка, які були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 296 та перебували в обігу з 01.07.2015, не мали штрих-коду та QR-кoдy. Такі марки продовжували перебувати в обігу після 01.05.2020 відповідно до положень абзаців четвертого, шостого частини четвертої статті 11 Закону № 481/95-ВР, згідно з якими, у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання. При цьому, алкогольні напої та тютюнові вироби, вироблені в Україні або імпортовані в Україну до набрання чинності внесеними відповідним законом змінами щодо маркування, знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць мають тривалий або необмежений термін придатності, тому можуть перебувати в обігу протягом великого проміжку часу, зберігатися на складах оптових чи роздрібних торговців та стояти на полицях магазинів.

Таким чином, на дату початку дії змін до Положення № 13 у частині обов`язкового відображення у фіскальному чеку цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку для алкогольних напоїв (01.10.2021) в обігу перебували алкогольні напої, марковані акцизними марками, введеними в обіг з 01.07.2015 (без штрихових кодів), та акцизними марками нового зразка, введеними в обіг 01.05.2020 (з нанесеним штриховим кодом).

Водночас, обов`язковим реквізитом фіскального касового чека є саме цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку, тобто такий реквізит у фіскальному касовому чеку може бути відображений лише під час продажу алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками нового зразка, які мають штрих-код.

За наведеного, висновок контролюючого органу про відсутність в розрахункових документах цифрового значення марки акцизного податку ґрунтується на інформації з інформаційної системи Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО), проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, саме розрахунковий документ є доказом, що підтверджує факт продажу підакцизного товару, а не інформація з системи, яка сама по собі не є належним доказом. Разом із цим, копії фіскальних чеків, про які зазначено в акті фактичної перевірки, контролюючим органом не досліджувались на предмет наявності або відсутності серії та номеру марки акцизного податку.

Також, додатки до акта перевірки не містять копій відповідних розрахункових документів з продажу підакцизних товарів, а тому висновок контролюючого органу не ґрунтується на об`єктивному дослідженні доказової бази.

Разом з тим, інформація з власних програм контролюючого органу (таких як СОД РРО) не є предметом фактичної перевірки, що здійснюється за місцем проведення господарської діяльності. Роздруківка контролюючого органу СОД РРО містить період з 07.01.2022 по 31.07.2023. Проте, перевірка РРО за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому, такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та бути підставою для застосування штрафних санкцій.

Відтак, зазначення в акті фактичної перевірки щодо відсутності в розрахункових документах цифрового значення марки акцизного податку, встановлені не в порядку і не у спосіб, що передбачений законом, не є доведеними, а отже, не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Водночас, акт фактичної перевірки також не містить доказів порушень позивачем п. 1, 2 ст. 3 Закону, за яке контролюючим органом до позивача застосовано штраф в розмірі 150% вартості проданих товарів, як порушення, яке вчинене вдруге, водночас, слід врахувати, що факт вчинення правопорушення має підтверджуватися належними, допустимими та достовірними доказами і не може ґрунтуватися виключно на інформації СОД РРО контролюючого органу.

Разом із цим, суд вважає, що санкція п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, яку зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні від 23.08.2023 № 1784/Ж10/31-00-07-05-01-24, передбачає відповідальність саме за невидачу (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, а не саме за роздрукування та надання розрахункового документа невстановленої форми.

Судом встановлено, що до позивача було застосовано відповідальність згідно п. 1 ст. 17 Закону, а саме за не видачу розрахункового документу (податкове повідомлення-рішення від 23.08.2023 № 1784/Ж10/31-00-07-05-01-24) та накладено штрафні санкції в сумі 124287,75 грн, проте під час здійснення фактичної перевірки не було зафіксовано невидачу розрахункових документів, на противагу чому, акт містить відомості, що фіскальні звітні чеки на реєстраторі розрахункових операцій друкувались.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вчинення порушення позивачем у вигляді проведення розрахункової операції через РРО розрахункових операцій з реалізації алкогольних напоїв без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер), так само видача розрахункових документів невстановленої форми не доведено належними та допустимими доказами.

Щодо порушення п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), суд звертає увагу, що зі змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 23.08.2023 № 1785/Ж10/31-00-07-05-01-24 вбачається, що відповідно до п. 7 ст. 17 Закону, до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 5100 грн, за непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Відповідач вважає, що позивачем не було забезпечено дотримання режиму попереднього програмування в реєстраторі розрахункових операції коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, а саме: 07.01.2022 через реєстратор розрахункових операцій фіскальний номер проведено і пляшку вина «СаvаВBrut» (0,7 л) по ціні 199,90 грн без зазначення коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД (фіскальний чек № 1418248 о 22 год. 35 хв.).

Так, у фіскальному чеку, який видається покупцеві передбачено зазначення коду товарної підкатегорії згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) для підакцизних товарів.

За п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Реквізити фіскального касового чека на товари (послуги) визначено п. 2 розділу 2 Положення про форму і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 220/28350 (далі - Положення № 13).

Згідно з абз. 8 п. 2 розділу 3 Положення № 13, фіскальний касовий чек на товари (послуги) має містити, зокрема, код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством).

Тобто, з наведеного слідує, що у розрахунковому документі, який створюється РРО під час проведення розрахункових операцій з продажу підакцизних товарів, має відображатися такий обов`язковий реквізит, як код УКТ ЗЕД.

Відповідно положень до п. 7 ст. 17 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, застосовується фінансова санкція у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо посилань відповідача на відсутність у розрахунковому документі № 1418248 від 07.01.2022 повного зазначення підкатегорії УКТ ЗЕД, суд зазначає, що вказані висновки ґрунтуються на роздруківці СОД РРО, яка сама по собі не є належним доказом порушення, оскільки саме розрахунковий документ має братися контролюючим органом до уваги. Водночас, серед додатків до акта фактичної перевірки відсутній розрахунковий документ № 1418248 від 07.01.2022, який було зазначено в акті перевірки.

Крім того, відповідальність згідно п. 7 ст. 17 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», настає у випадку відсутності у розрахунковому документі, який видається покупцю коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Отже, відповідальність настає виключно у разі проведення платником податків розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

При цьому, вказані норми не передбачають можливості застосування контролюючим органом відповідальності до платника податків внаслідок використання останнім при реалізації товару режиму програмування найменування такого підакцизного товару із зазначенням невірного коду його товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, що мало місце в даному випадку.

Таким чином, позивачем було забезпечено режим програмування найменування підакцизного товару із зазначенням коду його товарної підкатегорії, а тому відсутні підстави для застосування до позивача відповідальності передбаченої п. 7 ст. 17 Закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк