Справа № 160/22922/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
22.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Пенсійного фонду України, в якій просить:
В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що Пенсійний фонд України порушив встановлені Законом України «Про звернення громадян» строки розгляду скарги від 01.05.2024 року, при цьому не надав відповіді на поставлені запитання, що свідчить про неналежний розгляд такої скарги.
Ухвалою від 26.08.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
10.09.2024 року позивач подав відповідь на відзив. Позивач звертає увагу на тому, що відповідачем не спростовані докази позивача щодо порушення відповідачем строків розгляду скарги. Твердження відповідача, що зі скаргою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області позивач мав би звертатися не до Пенсійного фонду України, а в порядку, передбаченому ст. ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, є спробою відповідача ухилитися від виконанням прямих обов`язків щодо здійснення контролю за перерахунком пенсій, своєчасною та у повному обсязі виплатою пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
01.05.2024 року позивач подав скаргу до Пенсійного фонду України, в якій просив:
1. Призначити і провести службову перевірку відносно посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у т.ч., й начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Козака Ю.І., за фактами:
2. Вирішити питання про дисциплінарну відповідальність посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у т.ч., й начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Козака Ю.І., за вищезазначеними фактами.
Пенсією в розмірі, визначеному на виконання рішення суду від 13.12.2023, Вас забезпечено з квітня 2024 року.
Пенсією в розмірі, визначеному на виконання рішення суду від 25.01.2024, Вас забезпечено з травня 2024 року.
Оскільки при проведенні перерахунку Вашої пенсії на виконання рішень судів від 13.12.2023 та від 25.01.2024 її розмір збільшився на суму 1869,21 грн, що не перевищує 2000,00 грн, в подальшому щомісячна доплата, передбачена Постановою №713, виплачується у розмірі 130,79 грн.
Рішення судів від 13.12.2023 та від 25.01.2024 виконано Головним управлінням у межах повноважень.

Пенсія Вам призначена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного законодавства та зобов`язань, покладених рішеннями судів, ухвалених на Вашу користь.

Приносимо вибачення за затримку у розгляді Ваших звернень».

Вважаючи протиправним пропуск відповідачем строку розгляду скарги, а також неналежний її розгляд, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Згідно із частиною 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, серед яких, зокрема, обов`язок об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

З матеріалів даної справи встановлено, що за результатами розгляду скарги позивача від 01.05.2024 року, відповідач надав відповідь листом №28902-26191/Л-03/8-2800/24. Дослідивши даний лист-відповідь, суд вказує, що відповідачем не надано відповіді на запитання, які були поставлені позивачем перед відповідачем у скарзі від 01.05.2024 року, що свідчить про неналежний розгляд скарги позивача. Окрім того, фак наданні відповіді з пропуском строку не заперечується відповідачем, а навпаки підтверджується.

Так, Верховний Суд у постанові від 27.04.2020 року по справі №813/4351/16 (провадження №К/9901/23316/18) зазначив: «… саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку суб`єктом владних повноважень. Так, істотною умовою такої відповіді є її належне обґрунтування і вирішення поставлених у зверненні питань (із урахуванням суті відповідного звернення і на підставі його ґрунтовного й всебічного вивчення)».

Тож, відповідачем не спростовано факт неналежного розгляду скарги позивача та з порушенням строків розгляду.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Так як позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат у вигляді судового збору не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Пенсійного фонду України щодо порушення встановленого Законом України «Про звернення громадян» строку надання відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 01.05.2024, зареєстровану за №ВЕБ-28000-Ф-С-24-078217.

Визнати протиправними дії Пенсійного фонду України щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 01.05.2024, зареєстрованої за №ВЕБ-28000-Ф-С-24-078217.

Зобов`язати Пенсійний фонд України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 01.05.2024, зареєстровану за №ВЕБ-28000-Ф-С-24-078217, і надати відповідь у чіткій відповідності до поставлених у скарзі питань.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко