Справа № 200/7244/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

06 січня 2025 року Справа №200/7244/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати пенсії за період з 01.12.2019 по 01.11.2024 в розмірі 1 239 911,00 грн;

зобов`язати виплатити пенсію за період з 01.12.2019 по 01.11.2024 в розмірі 1 239 911,00 грн.

За змістом позову, позивач вимагає до виплати борг з пенсії, що виник після проведення органом пенсійного фонду перерахунку пенсії на виконання судових рішень від 09.03.2023 у справі №200/5185/22, від 30.05.2024 у справі №200/2186/24, від 27.09.2021 у справі № 200/8970/21.

В ході розгляду цієї справи судом встановлено, що вказані судові рішення прийняті про таке.

Рішенням від 27.09.2021 у справі № 200/8970/21, що набрало законної сили 09.12.2021, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати основного розміру пенсії за вислугу років з врахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області" № 33/25-715 від 07.05.2021 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.06.2021 № 29 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 01.12.2019 перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області" №33/25-715 від 07.05.2021 з урахуванням усіх видів грошового забезпечення.

Рішенням від 09.03.2023 у справі № 200/5185/22, що набрало законної сили 10.05.2023, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу з 01.12.2019 та виплатити перераховану пенсію у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення та виплатити різницю недоотриманої пенсії; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 її максимальним розміром з 01.12.2019; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром з 01.12.2019 та виплатити різницю недоотриманої пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням від 30.05.2024 у справі № 200/2186/24, що набрало законної сили 25.09.2024, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті пенсії з урахуванням індексації, нарахованої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", постанови Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 12.10.2023 з урахуванням індексації, встановленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", постановою Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 14.10.2024 № 28009/25954/К-02/8-0500/24 відповідач повідомив позивача про здійснення перерахунку на виконання рішення суду у справі № 200/2186/24 та нарахування доплати у розмірі 102 123,33 грн за період з 12.10.2023 по 31.10.2024.

До листа додані розрахунки доплат на виконання рішень судів за період з грудня 2019 року по травень 2023 року на суму 909 028,68 грн, за період з грудня 2019 року по січень 2022 року на суму 228 758,99 грн, за період з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року на суму 102 123,33 грн.

Відповідно до наданих суду відповідачем документів доплата у сумі 909028,68 грн нарахована на виконання рішення суду у справі № 200/5185/22.

У листі Пенсійному фонду України від 25.10.2024 0500-0408-5/104403 про запит коштів на виконання рішень суду у справах №200/8970/21 та №200/5185/22 на гр. ОСОБА_1 зазначено, що на виконання вимог рішення суду у справі № 200/8970/21 нараховано заборгованість у сумі 228 758,99 грн за період з 01.12.2019 по 31.01.2022. Відповідач просив вирішити питання виділення коштів на виконання рішень у справах №№ 200/8970/21 та 200/5185/22 у загальній сумі 1 137 787,67 грн.

Таким чином, що загальна заборгованість за рішеннями судів від 09.03.2023 у справі №200/5185/22, від 30.05.2024 у справі №200/2186/24 за період з 01.12.2019 по 31.10.2024 включно (або, як вказано у позові, - до 01.11.2024 (не включаючи цю дату)) становить 1 239 911,00 грн. Не отримавши виплати вказаної заборгованості, позивач звернувся до суду із позовом у справі № 200/7244/24, що розглядається, водночас, при її розгляді суд виходить з такого.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

В рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02.06.2016 № 1404- VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та 16.02.2019 у справі № 816/2016/17.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно зі статтею 378 цього Кодексу стягувач чи виконавець (у випадках, встановлених законом) наділені право звернутись до суду за встановленням чи зміною способу або порядку виконання рішення за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 3 цієї статті прямо передбачено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення (зокрема, ст.ст. 378, 382, 383 КАС України), виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання нового позову, невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 у справі № 440/1810/19.

Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням судового рішення в такій справі.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Суд зауважує, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем під час виконання судових рішень від 09.03.2023 у справі №200/5185/22, від 30.05.2024 у справі №200/2186/24, від 27.09.2021 у справі № 200/8970/21 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідними заявами.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.02.2023 у справі № 260/1898/22, від 16.03.2023 у справі № 640/12697/21, від 30.11.2023 у справі № 420/6135/22.

Суд зазначає, що спірні правовідносини мають бути вирішені в межах виконання рішення від 09.03.2023 у справі №200/5185/22, від 30.05.2024 у справі №200/2186/24, від 27.09.2021 у справі № 200/8970/21, а не окремого позову. Тому розгляд справи № 200/7244/24 за правилами адміністративного судочинства неможливий.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі№640/20021/22 від 30.01.2024.

Відповідач у відзиві на позов просив закрити провадження у справі.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що вважає за можливе звернутись до суду із позовом в загальному порядку та вказує, що судами при розгляді справ №200/5185/22, №200/2186/24, № 200/8970/21 не розглядалось питання щодо сум пенсії, що підлягали до виплати, зокрема, нарахування пенсії за період з 01.12.2019 по 01.11.2024 в розмірі 1 239 911,00 грн, а відтак предмет розгляду у справі № 200/7244/24 є різним із предметами спору у справах №200/5185/22, №200/2186/24, № 200/8970/21.

При цьому суд звертає увагу, що як власноруч зазначав позивач у позові, після виконання судових рішень у справах № 200/8970/21, 200/5185/22 та 200/2186/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області донарахувало пенсію за період з 01.12.2019 по 01.11.2024 в розмірі 1 239 911,00 грн, але не сплатило її пославшись на відсутність коштів. Тобто, позивач визнає, що 1 239 911,00 грн є саме сумою доплат на виконання вищевказаних рішень судів. Будь-яких зауважень до нарахованих відповідачем на виконання рішень суду сум позивач не висував як у позові, так і у відповіді на відзив, будь-яких відповідних розрахунків не наводив. Отже, відсутні підстави стверджувати про виникнення нового спору між сторонами (щодо суми нарахованої на виконання рішень судів пенсії).

Аналіз предмету позову у справі № 200/7244/24, яка розглядається, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача у вигляді невиплати визначеної на підставі судових рішень у справах №200/5185/22, №200/2186/24, № 200/8970/21 доплати до пенсії під час виконання цих рішення.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту порушеного права - визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати пенсії за період з 01.12.2019 по 01.11.2024 в розмірі 1 239 911,00 грн та зобов`язання здійснити її виплату - є одним із способів виконання рішення суду у справах №200/5185/22, №200/2186/24, № 200/8970/21 в частині зобов`язання виплатити пенсію після її перерахунку внаслідок невірного визначення її розміру. Отже, заявлені позовні вимоги є вже розглянутими судом у межах справ №200/5185/22, №200/2186/24, № 200/8970/21 та стосуються порядку виконання судових рішень в цих справах.

Таким чином, наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Поняття «предмет спору» та «предмет позову» не є тотожними. Так предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем, а предметом позову є безпосередньо позовні вимоги. Таким чином, навіть обрання позивачем різного способу захисту права (шляхом визначення різних позовних вимог), спрямованого на відновлення одного й того самого права не свідчить про виникнення нового спору.

Крім цього, одночасне виконання рішень суду у справах №200/5185/22, №200/2186/24, № 200/8970/21 в частині зобов`язання виплатити позивачу пенсію (після присудженого перерахунку) та рішення суду у справі № 200/7244/24, у випадку задоволення позовних вимог у цій справі, призведе до виплати позивачу суми пенсій за однаковий період у розмірі вдвічі більше, ніж підлягає виплаті, оскільки доплата до пенсії за період за період з 01.12.2019 до 01.11.2024 в розмірі 1 239 911,00 грн нарахована саме на виконання рішень судів у справах №200/5185/22, №200/2186/24, № 200/8970/21.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином є такі, що набрали законної сили, рішення у справах №200/5185/22, №200/2186/24, № 200/8970/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині позовних вимог щодо виплати недоплаченої через невірне визначення розміру під час перерахунку пенсії (щодо одного того самого блага), тобто рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відтак, провадження у справі № 200/7244/24 підлягає закриттю.

Згідно з частиною 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Беручи до уваги викладене та керуючись ст.ст. 238, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі № 200/7244/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати пенсії за період з 01.12.2019 по 01.11.2024 в розмірі 1 239 911,00 грн; зобов`язання виплатити пенсію за період з 01.12.2019 по 01.11.2024 в розмірі 1 239 911,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С. Михайлик