Справа № 320/40409/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2025 року м.Київ № 320/40409/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відновити ОСОБА_1 виплату пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з часу припинення виплати пенсії, а саме з 01.03.2022.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що у 2016 році ОСОБА_1 отримав право на пенсію за вислугу років. З 30.04.2016 позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ довічно. Однак, з 01.03.2022 відповідачем була припинена виплата пенсії позивачу та виведена переплата пенсії за період з 30.04.2016 по 28.02.2022. 03.06.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача, в якій просив відновити виплату його пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01.03.2022. Однак, відповіді на своє звернення позивач не отримав. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено про те, що у лютому 2022 року у лютому 2022 року за результатами перевірки пенсійної справи позивача було виявлено, що згідно з поданням від 02.06.2016 № 107 Національною гвардією України для призначення пенсії датою звільнення позивача є 29.04.2016. На день звільнення 29.04.2016 вік позивача становив - 44 років 10 місяці 26 днів, тобто позивач не досягнув 45-річного віку. На підставі вище зазначеного, Головним управлінням припинена виплата пенсії з 01.03.2022 та за період з 30.04.2016 по 28.02.2022 виведена переплата пенсії, розмір якої становить 152521,69 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту.

Позивач перебуває на обліку в Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закону № 2262-ХІІ).

Так, в 2016 році ОСОБА_1 отримав право на пенсію за вислугу років. Страховий стаж станом на 29.04.2016 (дату звільнення зі служби) для призначення пенсії складав 28 років 08 місяців 29 днів, у тому числі військова служба 21 рік, 08 місяців, 11 днів.

З 30.04.2016 позивачеві була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ довічно.

Однак, з 01.03.2022 відповідачем була припинена виплата пенсії позивачу та виведена переплата пенсії за період з 30.04.2016 по 28.02.2022.

03.06.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача, в якій просив відновити виплату його пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01.03.2022.

Однак, відповіді на своє звернення позивач не отримав.

18.07.2023 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві був скерований адвокатський запит з метою отримання відповіді на вищевказану заяву позивачу.

Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.07.2023 №2600-0202-8/147400 причиною припинення виплати пенсії стало те, що у лютому 2022 року за результатами перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 було виявлено, що згідно з поданням від 02.06.2016 №107 Національної гвардії України для призначення пенсії на день звільнення - 29.04.2016 його вік становив 44 роки 10 місяців 26 днів, тобто він не досяг 45-річного віку, а тому підстави для відновлення виплати пенсії відсутні.

Позивач вважаючи дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу неправомірними, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до пункту «а» статті 1-2 Закону №2262-XII, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу.

Частиною 2 статті 2 Закону №2262-XII визначено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу при наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-XII при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше.

Згідно із п. "б" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно з матеріалами справи, що не заперечується позивачем, його вислуга років на 30 серпня 2013 року складає: календарна - 15 років 03 дні, навчання у ВНЗ - 02 роки 05 місяців, пільгова - 10 місяців 13 днів, всього - 18 років 03 місяці 16 днів. Календарна вислуга років для виплати одноразової винагороди при звільненні складає 15 років.

Отже, при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" мають бути дотримані умови:

1) відповідно до п."а" ст. 12 Закону - якщо особи звільнені зі служби по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

2) відповідно до п. "б" ст. 12 Закону - в разі досягнення на день звільнення зі служби 45-річного віку, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ та ін.

Відповідно до вимог ст. 59-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" припинення та поновлення виплати пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей проводиться в порядку, встановленому цим Законом та статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Виплату пенсії може бути припинено за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду (ст. 49 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Основні підстави для припинення пенсійних виплат: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі виїзду на постійне місце проживання за кордон, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном; у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку; у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством; в інших випадках, передбачених законом (невизнання пенсіонера особою з інвалідністю, працевлаштування особи, яка одержує пенсію за вислугу років, на роботу за посадою, яка дає право на таку пенсію, закінчення терміну навчання дітей, які отримують пенсію у разі втрати годувальника).

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється при особистому зверненні пенсіонера до будь-якого сервісного центру Пенсійного фонду на території України, з пред`явленням документів, що посвідчують особу, та поданням відповідної заяви.

Водночас для громадян, які проживають за кордоном, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох наступних місяців після місяця, у якому його буде припинено чи скасовано, передбачена можливість надсилати заяву про поновлення пенсії та необхідні для цього документи поштою.

Враховуючи те, що на день звільнення зі служби, 29.04.2016, позивач не досяг 45-річного віку (позивач досягнув 45 річного віку лише 04.06.2016), рішенням ГУ ПФУ в м.Києві від 14.02.2022 №О/Р НОМЕР_2 припинено ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.03.2022 та за період з 30.04.2016 по 28.02.2022 виведена переплата пенсії розмір якої становив 152 521,69 грн.

Відтак підстави для поновлення позивачеві пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутні.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на рішення Печерського районного суду м.Києва від 06.10.2023 №757/32223/23-ц як на обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки вказаним рішенням лише констатовано відсутність законних підстав для стягнення з позивача боргу з надмірно сплаченої суми пенсії у період з 2016 року по 2022 рік через відсутність вини позивача.

Натомість, питання наявності правових підстав для призначення позивачеві у 2016 років пенсії за вислугу років вказаним рішенням суду не вирішувалось та не розглядалося.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а отже задоволенню не підлягають.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, у відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.