Справа № 240/4894/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/4894/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 9 окремої автомобільної санітарної роти, Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність 9 окремої автомобільної санітарної роти яка полягає у не нарахуванні ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, із розрахунку 100000 грн. на місяць за період з 27.11.2022 по 31.12.2022;

- зобов`язати 9 окрему автомобільну санітарну роту провести перерахунок, скласти, оформити належним чином та надати до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону відомість доплатити ОСОБА_1 79 333,34 грн. додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, із розрахунку 100000 грн. на місяць за період з 27.11.2022 по 31.12.2022;

- зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Південного регіону на підставі наданої 9 окремою автомобільною санітарною ротою відомості здійснити доплату ОСОБА_1 79333,34 грн. додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, із розрахунку 100000 грн. на місяць за період з 27.11.2022 по 31.12.2022.

В обґрунтування позову зазначає, що він у спірний період брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в районі ведення бойових дій, а саме у селі Явкине Баштанського району Миколаївської області, проте відповідачами протиправно не нараховано і не виплачено йому належне грошове забезпечення із розрахунку 100 000 грн. на місяць за період з 27.11.2022 по 31.12.2022.

Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача - 9 окремої автомобільної санітарної роти - надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Зазначив, що позивач дійсно перебував у спірний період в районах ведення бойових дій, але після прибуття в село Явкине безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, не брав. Позивач виконував свої повсякденні службові обов`язки, в журналі бойових дій за цей період відсутні записи щодо конкретного виконання бойових (спеціальних) завдань позивачем, а також відсутні рапорти безпосереднього командира позивача про його участь у заходах, за що передбачена виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. Наголошує, що довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України №317 від 01.11.2023, на яку посилається позивач як на підставу своїх вимог, видана виключно для цілей надання відповідного статусу та не входить до переліку тих документів, на підставі яких здійснюється виплата додаткової грошової винагороди 100000 грн., передбаченої постановою №168. Також не є належним доказом в контексті даного спору довідка №548/8131 від 31.10.2023, оскільки вона видана через сім місяців після останньої можливої дати її видачі 31.03.2023 та видана з порушенням абзацу 4 пункту 1 Рішення Міністра Оборони України №5718/з від 06.03.2023. Крім того, наголосив, що позивач за спірний період отримував додаткову грошову винагороду у розмірі 30000 грн. щомісячно, відповідно до постанови №168, а підстави для нарахування і виплати йому додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн., були відсутні. Тобто, відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону та у спосіб і в порядку, визначеному ним, у зв`язку з чим просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Від відповідача Військово-медичного клінічного центру Південного регіону відзиву на позовну заяву не надходило.

Позивач відповіді на відзив не подав.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено.

Відповідно до позову, предметом спору є бездіяльність відповідачів, яка полягає в ненарахуванні і невиплаті позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМ України від 28.02.2022 № 168, в сумі 100 000 (сто тисяч) 00 грн. з 27.11.2022 по 31.12.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 11.03.2022 проходив військову службу у 9 окремій автомобільній санітарній роті, яка підпорядкована та перебуває на фінансовому забезпеченні Військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

Наказом командира від 15.11.2023 № 265 позивач звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 15.11.2023.

Під час проходження служби, з 27.11.2022 по 31.12.2022, позивач приймав безпосередню участь у виконанні спеціальних (бойових) завдань у Миколаївській області, яка згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.12.2022 №311 та від 02.01.2023 №1 у цей період відносилася до районів ведення бойових дій. Проте, за вказаний період позивачу не нараховано та не доплачено додаткову винагороду в сумі 79 333,34 грн., з розрахунку 100 000 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, як це передбачено Постановою КМ України від 28.02.2022 № 168.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Відповідно до ст.3 Закону України "Про Збройні Сили України" та п.1 "Положення про Міністерство Оборони України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (із змінами) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях, або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях.

Зі змісту постанови №168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) суд вбачає, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень.

Отже, сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без дотримання умов, визначених постановою №168, не покладає на відповідачів обов`язку нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, абзацами 3, 4 п. 3 якого передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

На підставі рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).

Відповідно до пункту 5 рішення № 248/1298 виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснюється на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Згідно Протоколу наради робочої групи з опрацювання єдиних підходів щодо порядку виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України від 16.04.2022, затвердженого заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України, зазначено, що військовослужбовцям (в тому числі і ті, що забезпечують заходи з евакуації, ремонту техніки, продовольчого забезпечення, ведення служби, обліку документів тощо) здійснюється виплата винагороди в розмірі 100000 грн, у разі перебування цих військовослужбовців у складі угрупування військ в районі ведення бойових дій з урахуванням документального підтвердження участі військовослужбовців у збройних діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони.

Тобто, необхідною умовою для отримання додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн є не лише перебування військовослужбовця в районах проведення воєнних (бойових) дій, а необхідним є саме прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, наведені обставини мають бути підтверджені документально журналами бойових дій та наказами командира військової частини.

Тобто, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 рішення №248/1298.

Згідно довідки про суму виплаченої додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168, наявної в матеріалах справи, позивачеві у спірний період виплачено додаткову грошову винагороду із розрахунку 30000 грн. - за листопад і грудень 2022 року.

Відповідачем підтверджується, що позивач у спірний період перебував у зоні бойових дій, проте додаткова грошова винагорода в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за спірний період служби позивачу не нараховувалась та не виплачувалась у зв`язку з відсутністю підстав для такого нарахування.

Суд наголошує, що перебування на території, де ведуться бойові дії, та участь у таких діях не є тотожними поняттями.

Позивач в якості підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн надав суду довідку 9 окремої автомобільної санітарної роти №317 від 01.11.2023 щодо його участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Баштанському районі Миколаївської області у період з 25.11.2022 по 31.12.2022, що видана на підставі: бойового розпорядження командира угруповання сил і засобів Медичних сил « ІНФОРМАЦІЯ_1 » угруповання Медичних сил Збройних Сил України від 24.11.2022 №3065дск. ОКП-ОДЕСА.

Проте суд зазначає, що прийняття участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки й оборони, відсічі і стримування збройної агресії - це безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях при виконані бойового розпорядження командира військової частини. Крім того, у довідці зазначено, що вона є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій та не входить до переліку тих документів, на підставі яких здійснюється виплата додаткової винагороди 100 000 грн., передбаченої постановою №168, та видана виключно для цілей надання відповідного статусу.

Також позивач як на доказ виконання бойових заявдань, посилається на довідку 9 окремої автомобільної санітарної роти від 31.10.2023 №548/8131, згідно якої він з 27.11.2022 по 31.12.2022 приймав безпосередню участь у виконанні спеціальних (бойових) завдань, заходів медичного забезпечення як складової всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районах ведення бойових дій, під час здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії росії.

Суд не погоджується з таким твердженням позивача, оскільки вказана довідка також не входить до переліку тих документів, на підставі яких здійснюється виплата додаткової винагороди 100 000 грн., передбаченої постановою №168.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що згідно наказу командира 9 окремої автомобільної санітарної роти від 25.11.2022 №193 особовий склад названої роти в повному складі переміщений до пункту тимчасової дислокації в село Явкине Баштанського району Миколаївської області для виконання бойових завдань за призначенням.

Позивач згідно наказу командира 9 окремої автомобільної санітарної роти від 28.11.2022 №196 27.11.2022 прибув до пункту тимчасової дислокації в село Явкине Баштанського району Миколаївської області для виконання бойових завдань за призначенням.

Відповідно витягу із журналу ведення бойових дій, з 27.11.2022 позивач згідно бойового розпорядження №3065/дск від 24.11.2022 приступив до виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України , захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідач, як зазначалося вище, не заперечує факту перебування позивача у спірний період в селі Явкине Баштанського району Миколаївської області, проте наголошує, що у період з 25.11.2022 по 31.12.2022 позивач безпосередньої участі у бойових діях не брав, бойових (спеціальних) завдань не виконував, а виконував повсякденні службові обов`язки. Як уже зазначалося вище, за цей період позивачу нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду із розрахунку 30000 грн. - за листопад і грудень 2022 року.

Суд погоджується з доводами відповідача і зазначає, що сам по собі факт перебування позивача в районі проведення бойових дій та виконання своїх службових обов`язків у складі 9 окремої автомобільної санітарної роти, без відповідних доказів безпосередньої участі у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій, не створює для 9 окремої автомобільної санітарної роти обов`язку нарахування збільшеної до 100 000 грн. винагороди, а для Військово -медичного клінічного центру Південного регіону обов`язку виплатити позивачу різницю в сумі 79 333,34 грн.

Таким чином судом не встановлено будь-яких ознак протиправності в діях відповідачів, тому відсуні підстави для зобов`язання відповідачів нарахувати та здійснити доплату додаткової винагороди у розмірі 79 333,34 грн.

Таким чином суд вважає, що відповідачі у спірних правовідносинах діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, бездіяльності щодо позивача не допустили і не порушили права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (с. Райки, Бердичівський район, Житомирська область, 13333, РНОКПП НОМЕР_1 ) до 9 окремої автомобільної санітарної роти (м.Бердичів, Житомирська область, 13300, ), Військово - медичного клінічного центру Південного регіону (вул. Пироговська, 2/2, м.Одеса, 65044, ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

06.01.25