Справа № 227/579/24
Суддя: Самсонова В. В.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 227/579/24
Провадження № 2-а/204/80/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року головуючий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови протиправною та скасування,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2024 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив постанову начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 15 від 05.02.2024р. визнати протиправною та скасувати. Ухвалити своє рішення, яким відмовити в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що постановою начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 15 від 05.02.2024р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. Дану постанову позивач отримав на електронну пошту 09.02.2024р. із супровідним листом № 478 від 09.02.2024р. З даною постановою позивач ОСОБА_1 не згоден повністю з наступних підстав. 01.02.2024р. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 210 КУпАП. У зв`язку із чим захисником позивача надано на даний протокол письмові заперечення. Але, як вбачається з оскаржуваної постанови, письмові заперечення не були враховані та нічим не спростовані. В своїх письмових запереченнях, які подані в інтересах позивача зазначив, що даний протокол було складено незаконно не уповноваженою на це особою, в який внесені відомості про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, який той в дійсності не скоював, що виражається в наступному. При складанні оскарженого протоколу порушено вимоги ст. 256 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, копія якого було вручено ОСОБА_1 , в ньому відсутня повна дата складання протоколу. А саме, не зазначений рік його складання. В графі протоколу «Місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення» зазначено: «01.02.2024р. в с. Мирне відмовився від отримання повістки для явки у ІНФОРМАЦІЯ_3 для». З наведеного вбачається наявності недоліку протоколу, як відсутність таких реквізитів протоколу, як місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. З викладених в протоколі відомостей вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від вручення повістки, але відсутнє посилання на будь-які докази, які б підтверджували факт такої відмови. Зокрема, відсутній акт про відмову ОСОБА_1 від вручення повістки або відомості про свідків, в присутності яких мала місце відмова. Отже, даний протокол не містить будь-яких доказів, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 зазначене в ньому адміністративне правопорушення. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 було скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Диспозиція ст. 210 КУпАП є бланкетною. В той час як відповідно до ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів Територіальних центрів комплектації та соціальної підтримки протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів. В протоколі ОСОБА_3 не вказав реквізити документу, на підставі якого він мав повноваження на складення протоколу. В той час як відсутність у ОСОБА_3 повноважень на його складання робить цей протокол недійсним. ОСОБА_1 стверджує, що не скоював будь-яких адміністративних правопорушень, в тому числі і за ч. 1 ст. 210 КУпАП. Дійсно, 01.02.2024р., в період часу з 10-30 по 11-00 до нього на торгівельну точку приходили двоє невідомих, які стали порушувати громадський порядок, перешкоджати йому здійснювати законну підприємницьку діяльність під приводом вручення якогось папірця, який вони називали повісткою. Але цей папірець був не заповнений і не містив відомостей про ПІБ військовозобов`язаного, адреси місця реєстрації або місця фактичного проживання військовозобов`язаного, номер повістки, номер і дату розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_8 про необхідність явки військовозобов`язаного, дату, час і адресу ІНФОРМАЦІЯ_8 про необхідність явки військовозобов`язаного, а також дату видачі повістки. Отже, зазначені особи намагалися вручити ОСОБА_1 не заповнений папірець, який вони називали повісткою. При таких обставинах у нього не виникало законних підстав для його отримання. В подальшому, коли ОСОБА_1 відмовився отримувати цей папірець, зазначені невідомі особи стали власноруч його заповнювати та складати протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Наряду з викладеним, ОСОБА_1 має тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 02.09.2019р. про постановлення на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до якого він визнаний непридатним до військової служби в мирний час і обмежено придатним у військовий час. Оскільки ОСОБА_1 в установленому законом порядку знаходиться на військовому обліку, то, відповідно, він не міг здійснити будь-якого порушення військового обліку. При цьому, суть правопорушення, викладена у протоколі, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 210 КУпАП, за якою відповідальність передбачена за порушення правил військового обліку, а не за відмову отримувати повістку.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року прийнято адміністративну справу №227/579/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання постанови протиправною та скасування, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Не погодившись з позовними вимогами, представником відповідача 05 листопада 2024 року подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано наступне. При здійсненні своєї діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 керується Конституцією України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, «Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки». Так, представниками ІНФОРМАЦІЯ_6 у АДРЕСА_1 здійснювались заходи військового обліку, виявлення військовозобов`язаних, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці для звірки військово-облікових даних. Уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_6 , старшим інструктором відділення рекрутингу та комплектування головним сержантом ОСОБА_3 01 лютого 2024 року було запропоновано військовозобов`язаному ОСОБА_1 одержати повістку встановленого зразка для явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 на відповідну дату для звірки військово-облікових даних, для визначення його призначення на особливий період та направлення для проходження медичного огляду. Натомість, Позивач, у присутності свідків: представника поліції ОСОБА_4 та представника ІНФОРМАЦІЯ_6 старшого солдата ОСОБА_5 , категорично відмовився від одержання повістки для обов`язкової явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 і самостійно в добровільному порядку також не з`явився до 05 лютого 2024 року для звірки військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Тобто, відмовившись від отримання повістки, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце явки за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не прибувши у визначені дату та час, Позивач порушив правила військового обліку. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Відмова від одержання повістки була зафіксована у присутності свідків лейтенанта поліції ОСОБА_4 , представника ІНФОРМАЦІЯ_6 старшого солдата ОСОБА_5 . Відповідною уповноваженою особою старшим інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 головним сержантом ОСОБА_3 01 лютого 2024 року на ОСОБА_1 за порушення правил військового обліку був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП. Від підпису складеного протоколу ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків, що було зафіксовано у протоколі від 01 лютого 2024 року. Позивач був належним чином повідомлений про дату і місце розгляду відносно нього адміністративної справи, одержав на руки копію складеного протоколу. Так, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 01.02.2024 року в с. Мирне відмовився від отримання повістки для явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим порушив ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». При складанні протоколу Позивач, ознайомившись з Протоколом, був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками визначеними у ст. 63 Конституції України, ст. 256, 268 КУпАП. Від підпису протоколу, підпису про ознайомлення зі своїми процесуальними правами та датою, часом та місцем розгляду справи, від надання пояснень Позивач відмовився, про що у присутності свідків у протоколі було проставлено відповідні відмітки. 03 лютого 2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшли письмові заперечення на протокол від адвоката Довженко В.І. № 390 відповідно до яких Позивач через свого представника - адвоката Довженко В.І., просив адміністративну справу призначену на розгляд на 05 лютого 2024 року розглядати без його участі. Відносно того, «що даний протокол було складено незаконно не уповноваженою на це особою», то вважаємо, що такі доводи є необґрунтованими та безпідставними виходячи з наступного. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25 грудня 2023 року № 140 «Про призначення уповноважених осіб на складення адміністративних протоколів та за проведення адміністративної практики» визначений перелік осіб, які призначені відповідальними за виявлення та складання протоколів про адміністративні правопорушення. Старший інструктор відділення рекрутингу і комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 головний сержант ОСОБА_3 є саме тією особою відповідно до Наказу, яка має право на складання протоколів про адміністративне правопорушення. Складений протокол має повну дату, час його складання, місце складання, розписано в чому полягає скоєне адміністративне правопорушення. Громадянину ОСОБА_1 у присутності свідків було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП. Тобто, доводи Позивача про «невідомих осіб» та що повістка є «якимось папірцем», а не документом встановленого зразка, свідчить про негативне ставлення до Збройних Сил України з боку Позивача, необізнаність Позивача з мобілізаційним законодавством, умисне небажання виконувати свої конституційні обов`язки та виконувати вимоги законодавства про оборону та мобілізацію.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 лютого 2024 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_6 винесено постанову №15 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф у сумі 850 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 має тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 02 вересня 2019 року.

Оскаржувальна постанова складена у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не спростовується сторонами.

В Постанові зазначено, що представниками ІНФОРМАЦІЯ_6 у АДРЕСА_1 здійснювались заходи військового обліку, виявлення військовозобов`язаних, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці для змірки військово-облікових даних. Уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_6 , старшим інструктором відділення рекрутингу та комплектування головним сержантом ОСОБА_3 01 лютого 2024 року було запропоновано військовозобов`язаному ОСОБА_1 одержати повістку встановленого зразка для обов`язкової явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 на відповідну дату для звірки військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, і подальшого визначення ступеня його придатності. Натомість ОСОБА_1 категорично відмовився від одержання повістки для обов`язкової явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 і самостійно в добровільному порядку також не з`явився до 05 лютого 2024 року для звірки військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1487 де чітко визначено, що кожен військовозобов`язаний повинен самостійно звернутись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем своєї реєстрації у 10-денний термін з моменту оголошення воєнного стану, навіть якщо не отримав повістку. Також під час мобілізації громадяни України зобов`язані з`явитися до військових частин або до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах: мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Відмовившись від одержання повістки і не з`явившись самостійно до ІНФОРМАЦІЯ_6 для звірки військово-облікових даних військовозобов`язаний ОСОБА_1 своїми діями порушив правила військового обліку. Відмова від одержання повістки була зафіксована у присутності свідків лейтенанта поліції ОСОБА_4 , представника ІНФОРМАЦІЯ_6 старшого солдата ОСОБА_5 . Відповідною уповноваженою особою старшим інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 головним сержантом ОСОБА_3 01 лютого 2024 року на ОСОБА_1 за порушення правил військового обліку був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП. Від підпису складеного протоколу ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків, що було зафіксовано у протоколі від 01 лютого 2024 року, який був належним чином повідомлений про дату і місце розгляду відносно нього адміністративної справи, одержав на руки копію складеного протоколу. 03 лютого 2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшли письмові заперечення на протокол від адвоката Довженко В.І. № 390 відповідно до яких ОСОБА_1 через свого адвоката Довженко В.І. просив адміністративну справу призначену на розгляд на 05 лютого 2024 року розглядати без його участі. Дослідивши усі матеріали адміністративної справи відносно громадянина ОСОБА_1 05 лютого 2024 року у присутності свідків лейтенанта поліції ОСОБА_4 , старшого солдата ОСОБА_5 , головного сержанта ОСОБА_3 , з`ясувавши усі обставини, які могли вплинути на відмову від одержання повістки та не з`явлення самостійно до ІНФОРМАЦІЯ_6 , встановлено що своїми діями ОСОБА_1 порушив правила військового обліку: ч. 1 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В постанові №15 від 05 лютого 2024 року вказано, що адвокат Довженко В.І. просив адміністративну справу призначену на розгляд на 05 лютого 2024 року розглядати без його участі, проте відповідачем вказану заяву в якості доказу не надано, тобто можна стверджувати, що розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було здійснено без його участі. Крім того, не надано доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення 05 лютого 2024 року.

Також, відповідачем не було надано в якості доказу ні повістки, ні акту про відмову від підписання/отримання ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 5 ч.1 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Приписами ст. 210 КУпАП унормовано, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (на час накладення адміністративного стягнення)

Частиною 1 статті 210 КУпАП (на час накладення адміністративного стягнення) передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 2 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчиненого в особливий період.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час, тобто до цього часу в Україні діє особливий період.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Приписами ст. 278 КУпАП унормовано, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 210 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, вказаним вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення спірні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в повній мірі не відповідають.

Відповідачем порушена процедура розгляду адміністративного матеріалу, відповідач обмежився лише формальним складанням постанови №15 від 05 лютого 2024 року.

Доводи позивача є обґрунтованими в частині порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Як випливає з вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження правомірності дій позивача по відмові від отримання повістки, тобто встановлені обставини під час розгляду справи не дають можливості стверджувати, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, який йому ставиться у провину.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому суд дійшов висновку, оскільки при винесенні спірної постанови неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, вони ґрунтуються на припущеннях і в порушення прав позивача, чим порушено норми процесуального права, тому є протиправними та відповідно підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, з урахуванням часткового задоволення позову, на користь позивача варто стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, кручусь ст.ст. 9, 72, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 210, 247, 268, 279 ,280, 293 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови протиправною та скасування - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 15 від 05.02.2024р. визнати протиправною та скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Самсонова