Справа № 520/30088/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року № 520/30088/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 119061,78 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що станом на час звернення до суду відповідач має податковий борг у загальному розмірі 1119061,78 гривень, нарахованого на підставі самостійно задекларованих податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб. Податковий борг відповідачем у добровільному порядку не сплачено, у зв`язку з чим тому позивач звернувся до суду з метою примусового стягнення заборгованості.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Адміністративний позов було направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки, як вважає відповідач, позовні вимоги суперечать вимогам чинного законодавства, у зв`язку з тим, що місцевий податок підлягає стягненню до бюджету відповідної територіальної громади, а не Державного бюджету як просить позивач; податкові декларації додані до позову не містять особистого підпису електронного цифрового підпису платника податків, а відтак, не є достовірною податковою звітністю та допустимим доказом, який підтверджує наявність відповідача узгодженого податкового зобов`язання; неможливо ідентифікувати додаток № 8 до позовної заяви (за твердження позивача нібито податкова вимога), а тому такий доказ не є належним, допустимими та таким що підтверджує дотримання позивачем вимог п.п. 59.1., 59.3. ст. 59, п. 95.2. ст. 95 Податкового кодексу України; всі копії документів засвідчено із порушенням вимог встановлених законодавством, тобто позов не обґрунтовано достовірними, належними т. допустимими доказами.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що платник податків самостійно подає податкові декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі, а отримання вказаних декларацій на рівні ДПС України підтверджується відповідними квитанціями. Зазначає, що податкова вимога направлена позивачу засобами поштового звязку, конверт повернувся без вручення поштової кореспонденції з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Щодо формування прохальної частини позовних вимог (про стягнення до бюдежту України податкового боргу), представник позивача вказав, що текстуально вказане речення не свідчить про кваліфікування на певні бюджети.

Представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав на безпідставність та необґрунтованість позиції податкового органу.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , зареєстрований як суб`єкт господарювання в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид діяльності за КВЕД: 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником єдиного податку з фізичних осіб третьої групи.

Судом з матеріалів адміністративної справи встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має податковий борг у загальній сумі 119061,78 гривень, який виник на підставі самостійно задекларованих податкових зобов`язань з єдиного податку фізичних осіб, а саме:

1) податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 10.05.2022 на суму - 77433,00 грн, з урахуванням сплати у розмірі 21918,72 грн, сума, що підлягає стягненню становить 55514,28 грн. Термін сплати до 20.05.2022;

2) податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 08.08.2022 на суму - 63547,50 грн. Термін сплати до 19.08.2022.

Вказані податкові декларації направлені в електронний кабінет ДПС України, що підтверджується відповідними квитанціями.

Сума заборгованості обліковується в інтегрованих картках платника за відповідним платежем.

Податковий борг відповідачем в добровільному порядку не погашено, що слугувало підставою для звернення податкового органу з позовною заявою до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Згідно п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України - платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175 цієї статті податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Суд зазначає, що у справах про стягнення боргу предметом доказування мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Пунктом 295.3 статті 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий звітний період. Податковим періодом для платників єдиного податку третьої груп є календарний квартал.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд зазначає, у зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання та з метою виконання вимог п.59.1 ст.59 ПКУ платнику направлено податкову вимогу форми "Ф" від 26.04.2023 № 0-2040 на суму 119061,78 грн, яка надсилалась на податкову адресу відповідача, поштова кореспонденція 17.05.2023 повернулась на адресу ДПС з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Податкова вимога від 26.04.2023 № 0-2040 є дійсною, у судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною, податковий борг відповідача не переривався, що підтверджується довідкою Головного управління ДПС у Харківській області від 15.08.2023 №14853/5/20-40-13-12-18.

За таких підстав суд доходить висновку, що відповідач обізнаний про наявність в нього податкового боргу.

Відповідно до пп.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами пп.19-1.1.22 п. 19-1 ст.19-1 ПКУ погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи податкової служби Водночас, пп.19-1.1.34 п.19-1.1 ст.19-1 ПКУ на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль та дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п.20.1.32, п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 та 95.3 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Приписи п.87.11 ст.87 ПКУ визначають, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків - юридичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

На час розгляду справи вказана сума податкового боргу у загальному розмірі 119061,78 грн. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не сплачена, доказів самостійної сплати зазначеної заборгованості відповідачем до суду не надано.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості у розмірі 119061,78 грн., суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, так як позивач звільнений від його сплати на підставі пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 14, 139, 243-246, 293, 295, 296, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до бюджету України з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму податкового боргу в загальному розмірі 119061 (сто дев`ятнадцять тисяч шістдесят одна) грн. 78 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С.Мороко