Справа № 240/18695/24
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/18695/24

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме за період: з 17.05.2023 по 06.07.2023; з 10.07.2023 по 14.08.2023; з 17.10.2023 по 10.12.2023, яка призначена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме за період: з 17.05.2023 по 06.07.2023; з 10.07.2023 по 14.08.2023; з 17.10.2023 по 10.12.2023, яка призначена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що в період з В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що в період з 17.05.2023 по 06.07.2023; з 10.07.2023 по 14.08.2023; з 17.10.2023 по 10.12.2023 у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з пораненням пов`язаним з захистом Батьківщини додаткова щомісячна винагорода у збільшеному до 100000 грн розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не виплачувалась. Таку бездіяльність відповідача, вважає протиправною та такою, що суперечить встановленим чинним законодавством України нормам. 17.05.2023 по 06.07.2023; з 10.07.2023 по 14.08.2023; з 17.10.2023 по 10.12.2023 у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з пораненням пов`язаним з захистом Батьківщини додаткова щомісячна винагорода у збільшеному до 100000 грн розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не виплачувалась. Таку бездіяльність відповідача, вважає протиправною та такою, що суперечить встановленим чинним законодавством України нормам.

Ухвалою відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що позивач не звертався з рапортом та підтверджуючими документами для виплати вказаної додаткової винагороди. А в період з 17.10.2023 по 10.11.2023 стаціонарне лікування не пов`язане з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини. Окрім цього відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Щодо пропуску строку, суд, ураховує, що позивач подав до суду клопотання, в якому просив поновити йому пропущений процесуальний строк на звернення до суду. За результатом вивчення обставин, які слугували підставами пропуску строку звернення до суду, судом встановлено достатньо підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем такого строку. З метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, судом ухвалою від 01.10.2024 поновлено позивачу пропущений процесуальний строк на звернення до суду з даною позовною заявою.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

17.05.2023 позивач, при виконанні обов`язків військової служби поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , під час артилерійського обстрілу противником отримав поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №79 від 20.06.2023.

У період з 17.05.2023 по 19.05.2023 позивач перебував у лікарні КП "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І. І. Мечникова "ДОР", з діагнозо6 військові операції, що викликали пошкодження іншими видами вибухів або осколками, мінно-вибухова поєднана травма (17.05.2023), що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №8189/14885.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5491 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня №4" з 19.05.2023 по 07.06.2023.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня №4" від 06.06.2023 №153 встановлено, що травма ОСОБА_1 пов`язана із проходженням служби, травма ВАЖКА, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2023 №168 позивача надано відпустку з а станом здоров`я з 08 червня по 07 липня 2023 року.

Виписками з медичної карти стаціонарного хворого №2363, №2531 підтверджується перебування позивача на стаціонарному лікуванні у КНП "Романівська лікарня" у період з 10.07.2023 по 24.07.2023 та з 25.07.2023 по 14.08.2023.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №7745 ОСОБА_1 проходив лікування в КНП "Обласний медичний спеціалізований центр" ЖОР з 17.10.2023 по 10.11.2023, діагноз астено-іпохондричний розлад змішаного органічного генезу (посттравматичничного, реактивного).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 №332 позивача надано відпустку за станом здоров`я з 11 листопада по 10 грудня 2023 року.

За вказані періоди позивачу додаткова щомісячна винагорода у збільшеному до 100000 грн розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не виплачувалась.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно п. 1 ст. 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022; № 350 від 22.03.2022; № 754 від 01.07.2022; № 793 від 07.07.2022; № 1146 від 08.10.2022, № 43 від 20.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пункт 1 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ № 793 від 07.07.2022 визначено, що у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.

Отже, виходячи зі змісту наведених постанов Уряду додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн на місяць виплачується, зокрема, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, у період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК).

З матеріалів справи встановлено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з мінно-вибухово поєднаною травмою з 17.05.2023 по 19.05.2023, з 19.05.2023 по 07.06.2023, з 10.07.2023 по 24.07.2023, з 25.07.2023 по 14.08.2023. З 17.10.2023 по 10.11.2024 з діагнозом астено-іпохондричний розлад змішаного органічного генезу. У період з 08.06.2023 по 07.07.2023, з 11.11.2023 по 10.12.2023 у відпустці за станом здоров`я.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що положення Постанови №168 не обмежують виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі кількістю раз або часом перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці після тяжкого поранення.

Тим часом наведеною правовою нормою Постанови №168 передбачено, що поранення (контузія, травма, каліцтво) мають бути пов`язані із захистом Батьківщини.

Як убачається з довідок військово-лікарської комісії від 06.06.2023 №153 травма, пов`язана з проходженням військової служби; від 10.11.2023 №9068 захворювання, пов`язане з проходженням військової служби; від 24.01.2024 №587 поранення (травма), пов`язана із захистом Батьківщини.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України №2232-ХІІ та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І названого Положення у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Положення №402) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Одним з основних завдань військово-лікарської експертизи у пункту 1.3 названого розділу передбачено визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Відповідно до пункту 21.1 розділу ІІ Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, військово-лікарська комісія (далі ВЛК) встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Форми постанов ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв передбачені у пункті 21.5.

Названим пунктом закріплено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»;

б) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби;

в) поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;

г) захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

ґ) захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини;

д) захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;

е) захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби;

є) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН;

ж) захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН;

з) захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН;

и) поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу;

к) поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН.

Абзацом 2 пункту 21.13 розділу ІІ Порядку №402 закріплено, що за наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що до виключної компетенції ВЛК віднесено розгляд і вирішення питання про встановлення причинного зв`язку поранення або захворювання.

При цьому, наданими позивачем довідками військово-лікарської комісії встановлено, що травма, пов`язана з проходженням військової служби (від 06.06.2023 №153); захворювання, пов`язане з проходженням військової служби (від 10.11.2023 №9068 ). Тільки довідкою ВЛК від 24.01.2024 №587 встановлено, що поранення, так, пов`язане з захистом Батьківщини. Також зазначена довідка містить застереження, що травма є важкого ступеню.

Доказів того, що позивач оскаржував зазначені довідки ВЛК і такі були скасовані, суду не надано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що періоди перебування у відпустках з 08.06.2023 по 07.07.2023, яка була надана на підставі довідки ВЛК від 06.06.2023 №153 та з 11.11.2023 по 10.12.2023 на підставі довідки ВЛК від 10.11.2023 №9068 не дають підстави для нарахування і виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

Однак, суд погоджується з твердженням позивача про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не проведення нарахування і виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у збільшеному до 100000,00 грн розмір за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Щодо твердження представника відповідача, що перебування позивача у період з 17.10.2023 по 10.11.2023 на стаціонарному лікуванні не зумовленого пораненням позивача, суд, зазначає, що до матеріалів справи не надано жодних доказів для спростування того, що встановлені під час проходження стаціонарного лікування діагнози не були пов`язані із отриманою позивачем під час захисту Батьківщини травмою.

Також, стосовно, твердження відповідача про те, що для проведення нарахування і виплати такої винагороди позивач мав подати рапорт, суд уважає помилковим.

Відповідно до приписів Постанови №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану врегульовані розділом ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі Порядок №260).

Згідно пункту 12 названого розділу підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Відповідно до пункту 13 розділу ХХХІV Порядку №260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Доказів того, що такий висновок у розпорядженні відповідача був відсутній останній суду не надав.

З огляду на викладене, оскільки всі медичні документи, що підтверджують право на отримання додаткової винагороди в збільшеному розмірі, перебували у розпорядженні відповідача, суд уважає, що на виконання приписів Постанови №168 та Порядку №260 відповідач мав можливість та був зобов`язаний прийняти наказ про нарахування і виплату позивачу такої винагороди за період 17.05.2023 по 19.05.2023, з 19.05.2023 по 07.06.2023, з 10.07.2023 по 24.07.2023, з 25.07.2023 по 14.08.2023, з 17.10.2023 по 10.11.2024.

Додатково суд зауважує, що у разі скасування довідок ВЛК від 06.06.2023 №153, від 10.11.2023 №9068 і прийняття нових із зазначенням про те, що поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини, такий набуде право на нарахування і виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за періоди перебування у відпустках за станом здоров`я на підставі таких постанов.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 грн пропорційно за період з 17.05.2023 по 19.05.2023, з 19.05.2023 по 07.06.2023, з 10.07.2023 по 24.07.2023, з 25.07.2023 по 14.08.2023, з 17.10.2023 по 10.11.2023 перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 грн пропорційно за період з 17.05.2023 по 19.05.2023, з 19.05.2023 по 07.06.2023, з 10.07.2023 по 24.07.2023, з 25.07.2023 по 14.08.2023, з 17.10.2023 по 10.11.2023 - перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко

08.01.25