Справа № 580/10285/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року справа № 580/10285/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до голови ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним і скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом Комісії четвертого відділу від 11.10.2024 №1184, в частині щодо відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.10.2024 щодо оформлення йому довідки про відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією та за наслідками її розгляду прийняти відповідне обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду в цьому рішенні і видати відповідну довідку.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є таким, що має право на відстрочку від мобілізації відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У зв`язку із цим, поштою направив відповідачу заяву про надання відстрочки з підтверджуючими документами. Однак, відповідач протиправно відмовив у наданні відстрочки з формальних підстав.

Ухвалою суду від 04.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

19.11.2024 суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ІНФОРМАЦІЯ_3 просить відмовити у її задоволенні. Зазначає, що Порядком №560 Кабінет міністрів України наділив повноваженнями щодо прийняття «рішення» про надання відстрочки військовозобов`язаним під час дії мобілізації в умовах воєнного стану не ІНФОРМАЦІЯ_4 чи будь-який інший Р(М)ТЦК та СП у подібних відносинах, а виключно «колегіальний орган», яким є Комісія «при» ТЦК та СП, членами цієї комісії є не військовослужбовці, а цивільні особи різних структур (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації). Відтак, права позивача саме відповідачем не порушені.

Дослідивши письмові докази та оцінивши заявлені доводи, суд встановив таке.

04.10.2024 позивач засобами поштового зв`язку направив на голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.3 ч.1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

До заяви позивач додав завірені копії:

- паспорта ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ;

- картки платника податків ОСОБА_1 від 08.02.2024;

- військово-облікового документа ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 26.04.2014;

- паспорта ОСОБА_2 № НОМЕР_3 ;

- картки платника податків ОСОБА_2 від 07.02.2024;

- довідки від 08.04.2024 №7117- про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 ;

- довідки від 20.02.2024 №7117- про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_2 ;

- свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 серії- НОМЕР_4 ;

- посвідчення багатодітної сім`ї від 04.03.2024 серії НОМЕР_5 ;

- повторного свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 серії НОМЕР_6 ;

- свідоцтва про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 серії НОМЕР_7 ;

- №535 від 02.09.2024 Виконавчого комітету Монастирищенської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб по АДРЕСА_1 ;

- рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2022 у судовій №766/154/22 про розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- повторного свідоцтва про народження дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 серії НОМЕР_8 ;

- довідку №141 від 02.10.2024 Монастирищенського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_1 про відсутність виконавчих документів на примусовому виконанні за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень;

- банківська виписка ОСОБА_6 від 25.08.2024 та платіжні інструкції з КБ ПриватБанк ОСОБА_1 ;

- згоду на обробку персональних даних від 25.09.2024 ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду вказаної заяви, рішенням комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_10 , оформленим протоколом від 10.10.2024 №22, відмовлено позивачу у наданні відстрочки.

Підставою зазначено: не повний пакет документів, відсутній договір між батьками про участь у вихованні дітей.

Вважаючи протиправними рішення про відмову у наданні відстрочки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд врахував таке.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VIII (далі - Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України від 21.10.1993 №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-ХІІ).

За визначенням ст.1 Закону №3543-ХІІ комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зокрема, п.3 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Оцінюючи доводи позивача щодо протиправності спірного рішення про відмову наданні відстрочки від призову, суд зазначає таке.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 №1487 (далі - Порядок №1487), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Відповідно до п. 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до підп.8 п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів») призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З урахуванням зазначеного, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до п. 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560), яким зокрема, визначено процедуру надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення.

На підставі п.п.56, 57 Порядку №560 (тут і далі у редакції станом на час прийняття спірного рішення) відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Відповідно до п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Однак, позивач не надав суду доказів особистого подання відповідачу заяви з доданими документами про надання йому відстрочки від призову на військову службу по мобілізації.

Матеріали справи свідчать, що заява про надання відстрочки від призову направлена позивачем відповідачу засобами поштового зв`язку, що з урахуванням чинних на час її направлення вимог Порядку №560 свідчить про порушення позивачем порядку особистого її подання.

Відповідно до п.60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Оцінюючи наявність підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Свідоцтвом серії НОМЕР_4 підтверджено укладення 27.12.2023 шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Також, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідно до ч.2 та 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов`язок закріплений в Конституції України (ст.51, 52), а також в Сімейному кодексі України (ст.180-201).

Таким чином, позивач зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Суд врахував, що відповідно до довідки Виконавчого комітету Монастирищенської міської ради №535 від 02.09.2024 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, позивач - ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 та діти: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , - проживають за однією адресою по АДРЕСА_1 , тобто однією сім`єю.

Разом з тим, оцінюючи доводи позивача щодо перебування на його утриманні ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 , суд зазначає, таке.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд зазначає, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2022 у справі №766/154/22 розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Стягнення аліментів вказаним рішенням суду з ОСОБА_1 на користь доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 не присуджено і доказів наявності іншого рішення про стягнення аліментів суду не надано.

Також не надано доказів укладення договору ОСОБА_1 та ОСОБА_6 щодо утримання позивачем доньки - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 .

У зв`язку із цим, суд виходить із визначеного ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З банківської виписки ОСОБА_6 від 25.08.2024 вбачається, що позивач перерахував на рахунок останньої у 2023 році - 15500,00 грн., що у середньому становить 1291,66 грн. на місяць, а у період січень-червень 2024 року - 8000,00 грн., що у середньому становить 1333,33 грн. на місяць.

Суд врахував, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні.

Отже, сплачені позивачем кошти на утримання доньки - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 не забезпечують мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину відповідного віку, що свідчить про невиконання встановленого Сімейним кодексом України обов`язку утримання неповнолітньої дитини.

Тому позивачем не доведено факт перебування на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років, та, відповідно наявності права на отримання відстрочки від призову.

Крім того, Додатком 5 до Постанови №560 визначено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Зокрема, за підставами, визначеними п.3 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ, надаються такі документи, що підтверджують право на відстрочку: свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

Водночас, позивачем не надано комісії усіх визначених п.3 Додатку 5 до Постанови №560 документів.

Зокрема, не надано рішення суду про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

З огляду на викладене, суд погоджується з підставим прийняття спірного рішення, що відповідачем під час звернення із заявою не додано усіх необхідних документів, а отже не доведено існування обставин та наявність законних підстав для надання відстрочки відповідно до п.3 ч.1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто йдеться про принципи дотримання процедур і строків, яких повинна дотримуватися комісія ТЦК під час ухвалення рішень.

Оскільки позивач не надав відповідачу достатніх документів у т.ч. з урахуванням вимог Додатку 5 до Порядку №560, щодо підтвердження підстав для надання відстрочки відповідно до п.3 ч.1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», і не довів суду належними та допустимими доказами факт перебування на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років, суд дійшов висновку, що спірне рішення про відмову у наданні відстрочки є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а судові витрати розподілу.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ