Справа № 140/8001/24
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у зміні способу і порядку виконання судового рішення

09 січня 2025 року ЛуцькСправа № 140/8001/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Маневицька виправна колонія №42» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом Державної установи «Маневицька виправна колонія №42» про визнання протиправними дій щодо несвоєчасної виплати компенсації за невикористану відпустку; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку з 15.06.2024 по день фактичної виплати 13.07.2024.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 у справі №140/8001/24 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Маневицька виправна колонія №42» щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку. Зобов`язано Державну установу «Маневицька виправна колонія №42» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати - період з 15.06.2024 по день фактичної виплати 13.07.2024.

На виконання вказаного рішення суду Волинським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №17564/2024 від 18.10.2024, який позивачем був пред`явлений до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 20.11.2024.

На підставі даного виконавчого листа старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гриценею Ганною Геннадіївною (далі - Гриценя Г.Г.) було відкрито виконавче провадження відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 76414352 від 30.10.2024.

У зв`язку з невиконанням відповідачем судового рішення в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати - період з 15.06.2024 по день фактичної виплати 13.07.2024, позивач звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

У вказаній заяві представник позивача просить суд змінити порядок виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 у справі №140/8001/24, на підставі якого видано виконавчий лист №17564/2024 від 18.10.2024, шляхом стягнення з Державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» в його користь коштів у сумі 32937,04 грн.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд вважає, що оскільки справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи, розгляд подання можливо провести відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 6 ст. 12 КАС України, справа є незначної складності. Крім того, положення ст. 378 КАС України передбачають можливість розгляду заяви без учасників справи та державного виконавця.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.

Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 30.01.2018 у справі № 281/1820/14-а, від 16.05.2018 у справі №556/2609/14-а, які суд, з урахуванням ч.5 ст. 242 КАС України враховує при вирішенні спірних правовідносин.

Так, заява державного виконавця мотивована неможливістю виконання відповідачем в повному обсязі рішення суду у даній справі через відсутність коштів на забезпечення виконання судових рішень.

На підставі матеріалів справи, а саме з листа від 16.12.2024 №К-320/715.3-23/510 встановлено, що старшим державним виконавцем Гриценею Г.Г. 05.11.2024 за вих. №21349 надіслано на адресу боржника вимогу, якою зобов`язано виконати рішення суду та надати інформацію про вжиті заходи з приводу його виконання та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду за статтею 382 Кримінального кодексу України.

На вимогу виконавця Державною установою «Маневицька виправна колонія (Nє 42)» листом від 15.11.2024 №42/7020/4 повідомлено, що станом на 15.11.2024 здійснено нарахування компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати період з 15.06.2024 по 13.07.2024 в сумі 32937,04 грн. Також зазначено, що згідно статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Кошторисом установи на 2024 рік кошти по КЕКВ 2800 не передбачено.

Суд зазначає, що здійснене відповідачем нарахування позивачу суми компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати, сума якої не виплачена не є обставиною, що вказує на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надає достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.

Крім того, в заяві представник позивача просить змінити спосіб виконання судового рішення по даній справі шляхом стягнення з відповідача компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати, яка нарахована у загальному розмірі 32937,04 гривень.

В свою чергу, зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Відтак, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання нарахувати та виплатити компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати компенсації за невикористану відпустку за весь час затримки виплати на стягнення конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Оскільки зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а (К/9901/1034/17), в якій суд відмітив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Отже, зазначені представником позивача обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.

Доводи позивача про невиконання відповідачем судового рішення тривалий час суд вважає такими, що не свідчать про неможливість виконання судового рішення у спосіб, визначений у судовому рішенні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду у даній справі, оскільки встановлення способу виконання рішення суду шляхом, який обраний заявником, фактично змінить рішення суду у зв`язку зі зміною обраного способу захисту прав позивача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 48, 52, 122, 128, 158-160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №140/8001/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Маневицька виправна колонія №42» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. А. Лозовський