Справа № 260/10101/23
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 січня 2025 року

Київ

справа №260/10101/23

адміністративне провадження №К/990/47352/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 260/10101/23 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2024 до суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - скаржник), направлена до суду поштою 04.11.2024.

Верховний Суд ухвалою від 19.12.2024 касаційну скаргу залишив без руху. Надав скаржникові десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень мало бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Верховний Суд звернув увагу, що зі змісту касаційної скарги не вбачається правової позиції скаржника, яким чином наведені ним доводи впливають на результат вирішення справи, враховуючи, що позов подано 13.11.2023.

На виконання вимог цієї ухвали суду від скаржника через підсистему "Електронний суд" 30.12.2024 надійшла уточнена касаційна скарга, у якій уточнено, що, на переконання скаржника, суди попередніх інстанцій неправильно застосували підпункт 60.1.3 пункту 60.1, пункт 60.4 статті 60 ПК України. Аналогічного змісту уточнена касаційна скарга надійшла на адресу суду 03.01.2025 в паперовому вигляді.

Проаналізувавши зміст уточненої касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона не усуває виявлених недоліків: посилання на неподібність правовідносин у справі № 260/10101/23 (у якій подано касаційну скаргу) до правовідносин у справі № 500/2686/19 так і не містить свого правового обґрунтування (чому такі доводи свідчать про незастосовність до спірних правовідносин строку, встановленого пунктом 56.19 статті 56 ПК України); доводи про неправильне застосування підпункту 60.1.3 пункту 60.1, пункту 60.4 статті 60 ПК України, а також про неподібність правовідносин у справі № 260/10101/23 (у якій подано касаційну скаргу) до правовідносин у справі № 640/12898/21 (яка була предметом розгляду Верховним Судом) не містять правового обґрунтування, яким чином це вплинуло на правильність застосування судами пункту 56.19 статті 56 ПК України.

Враховуючи, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду стало саме застосування судами пункту 56.19 статті 56 ПК України, а скаржник у касаційній скарзі просить такі судові рішення скасувати і направити справу для продовження розгляду, то обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або норм процесуального права має бути взаємопов`язане із результатом розгляду справи. Тобто, висловлюючи незгоду із висновками судів в частині дати початку обчислення строку для звернення до суду з позовом, скаржник має обґрунтувати, чому така помилка призвела до неправильного висновку про пропуск місячного строку звернення до суду, встановленого пунктом 56.19 статті 56 ПК України.

Верховний Суд в ухвалі від 19.12.2024 звертав увагу скаржника, що приведені ним доводи не містять обґрунтування, яким чином зазначені у касаційній скарзі посилання, що строк звернення до суду мав обчислюватися з 02.05.2023, впливають на висновки суду про те, що, звертаючись до суду з позовом 13.11.2023 позивач пропустив місячний строк, встановлений пунктом 56.19 статті 56 ПК України.

Зміст уточненої касаційної скарги так і не містить відповідного обґрунтування, що свідчить про відсутність взаємозв`язку між доводами касаційної скарги і її вимогами.

Таким чином, є підстави вважати, що у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги заявник не усунув, вимоги ухвали про залишення скарги без руху не виконав.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявникові.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 260/10101/23 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Л.І. Бившева В.П. Юрченко