Справа № 400/8467/24
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 р. № 400/8467/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВідділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв,54056,

провизнання протиправною та скасування постанови від 22.08.2024 №ПШ111529,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанови від 22.08.2024 року № ПШ 111529 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17,000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Позивачка у позові вказує, що вона була позбавлена можливості під час розгляду справи подати свої пояснення, заперечення та докази оскільки її не було запрошено на такий розгляд та такий було проведено за відсутністю позивача. В акті не необґрунтовано доводів щодо відсутності у водія станом на момент виникнення спірних відносин документів, передбачених статтею 48 «Про автомобільний транспорт», крім того у водія була наявна індивідуальна контрольна книга водія, що не заперечується, також інспектором не зазначено номер службового посвідчення що, в свою чергу, в сукупності виключає можливість застосування до позивача адміністративно- господарського штрафу, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-111.

Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 111529 від 22.08.2023 року в.о. начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області, за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме протоколу перевірки та адаптації тахографу, притягнуто до відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у формі штрафу у сумі 17000,00 грн.

Відповідачем не зазначено про відсутність індивідуальної контрольної книги водія,

адже така книга була в наявності на момент перевірки. В рамках досудового врегулювання спору позивачем остання надавалась для перевірки, копія книги водія, ведеться ще з 2021 року з відображенням маршрутів, показників, робочої зміни тощо, тому позивач вважає, що у відповідача відсутні підстави для застосування штрафу, просить позов задовольнити.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.09.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання.

06.11.2024 року відповідач надав відзив на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що за результатами перевірки складено акт від 09.07.2024 року № 015961, в якому зафіксовано порушення: під час перевезення вантажу згідно ТТН автомобіль не обладнано тахографом, відповідно відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа. Відповідальність за вказані порушення передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» частина 1 абзац 3 - перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 цього Закону, а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа. Водій транспортного засобу з актом ознайомився та підписав акт

Під час перевірки даного транспортного засобу встановлено, що водієм даного транспортного засобу здійснювалося надання послуг з вантажних перевезень за відсутності на момент перевірки документів, передбачених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме - протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. Відповідальність за дане порушення визначене абз.3 ч.І ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Під час здійснення рейдової перевірки у позивача був відсутній - протокол перевірки та адаптації тахографа. Відсутність необхідних документів (в даному випадку - протоколу перевірки та адаптації тахографа), визначених положеннями Закону № 2344-ІІІ на момент проведення рейдової перевірки, знайшло своє відображення в акті від 09.07.2024 року № 015961.

Під час перевірки було виявлено порушення вимог статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вищевказаний акт проведення перевірки містить особистий підпис та пояснення водія в якості підтвердження ознайомлення з встановленими обставинами порушень.

Положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.

Від представника позивача та представника відповідача до суду надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін у судовому засіданні. Суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив наступне.

09.07.2024 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області на підставі направлення на перевірку, проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки МАЗ, реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного, також відповідно наданої ТТН автомобільним перевізником є ОСОБА_1 засобу на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Обов`язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу передбачено статтею 53 Закону № 2344-III, яка визначає порядок організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.

Відповідно до частини восьмої статті 53 Закону № 2344-III, водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно з абзацом 11 частини першої статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Управління транспортними засобами без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є окремо виділеною підставою для притягнення до відповідальності саме за абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-111, тобто є спеціальною нормою закону.

Така норма закону передбачає санкцію у вигляді накладення штрафу у розмірі, значно меншому, ніж за порушення, передбачені абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, за яким, у даному випадку, може бути притягнуто до відповідальності, крім цього така відповідальність передбачена саме за здійснення міжнародних перевезень, що є обов`язковою умовою.

Обов`язок наявності протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також відповідальність за недотримання вказаних вимог покладено на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення, а не внутрішні.

Проте водієм вантажні перевезення здійснювались саме в межах України і є внутрішніми, про що свідчить товарно-транспортна накладна.

Суд приходить до висновку , що в акті не необґрунтовано доводи щодо відсутності у водія станом на момент виникнення спірних відносин документів, передбачених статтею 48 «Про автомобільний транспорт», крім того у водія була наявна індивідуальна контрольна книга водія, що не заперечується ані відповідачем ані актом перевірки, в акті інспектором не зазначено номер службового посвідчення що, в свою чергу, в сукупності виключає можливість застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-111.

Постановою про застосування адміністративно - господарського штрафу №ПШ 115529 від 22.08.2024 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області, за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме протоколу перевірки та адаптації тахографу, притягнуто до відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у формі штрафу у сумі 17000,00 грн. Проте,відповідачем не зазначено про відсутність індивідуальної контрольної книги водія, адже така книга була в наявності на момент перевірки.

В рамках досудового врегулювання спору позивачем також надавалась для перевірки копія книги водія яка ведеться ще з 2021 року з відображенням маршрутів, показників, робочої зміни тощо, тому у Відповідача відсутні підстави для застосування штрафу.

Відповідно до пункту а частини 1 статті 10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її

зміст і спосіб її заповнення водіями. Згідно з частиною 3 статті 10 Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

В той же час, ведення тахографу чи індивідуальної контрольної книжки водія передбачене для деяких категорій транспорту, в тому числі вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон.

Водії, які здійснюють перевезення з використанням вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. У разі, якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія. Нормами чинного законодавства передбачено виключний випадок, коли водій веде індивідуальну контрольну книгу водія, у разі, якщо транспортний засіб не обладнано тахографом.

При цьому, запису про наявність індивідуальної контрольної книжки водія та її неврахування посадовими особами Укртрансбезпеки під час перевірки водієм у вказаному акті не зроблено.

Отже висновок Відповідача про відсутність на момент перевірки у водія одного з документів, визначених п. 3.3 Інструкції № 385 не знайшов свого належного підтвердження. Адже відповідно до положень абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344 передбачено відповідальність саме за відсутність на момент перевірки визначених законом документів, а не їх використання. Такими документами згідно п. 3.3 Інструкції № 385 в даному випадку не було вказано у акті перевірки про відсутність книги водія, адже вона була наявна.

З викладеного вбачається, що відповідачем перевірку проведено з порушенням норм чинного законодавства за матеріалами справи, не взято до уваги істотні докази, які були наявні в розпорядженні Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті, отже постанова про застосування адміністративно - господарських санкцій, складена за результатом такої перевірки, є протиправною та підлягає скасуванню щодо позивача, оскільки сукупність наданих вище доказів спростовує вину позивача для застосування визначених у постанові штрафних санкцій.

Також враховуючи те, що позивачем не здійснювалось міжнародне перевезення вантажу, щодо якого здійснювалась перевірка, а відтак в Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки не було повноважень здійснювати перевірку транспорту позивача та предмет наявності встановленого тахографа та, як наслідок, витребувати у водія транспортного засобу тахокарти, а отже у водія не було обов`язку їх надавати.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що до позивача була протиправно застосована санкція у вигляді штрафу на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладені судом висновки, відповідач не довів правомірності оскаржуваних постанов, що є підставою для задоволення позову.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті як розпорядника бюджетних коштів.

Позивачем за подання даного позову сплачено 3028,00 грн. судового збору, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області про застосування адміністративно - господарського штрафу № ПШ 111529 від 22.08.2024 року до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у розмірі 17 000 грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ) ( ) на користь Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник