Справа № 676/8194/24
Суддя: Бондар О. О.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №676/8194/24
Номер провадження 2-а/676/15/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Бондара О.О.

за участю секретаря судового засідання Коротун В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заяви вказує, що орієнтовно 20.11.2024 року в застосунку «Резерв+» з`явилось повідомлення: «Виявлені порушення правил військового обліку. Будь-ласка, зверніться у ТЦК за місцем реєстрації або проживання для уточнення даних.».

Позивач вважав, що його дані військового обліку вже уточненні після встановлення на власний мобільний телефон застосунку «Резерв+».

Однак, розуміючи серйозність ситуації вирішив відвідати ІНФОРМАЦІЯ_3 , для чого за допомогою QR-коду зареєструвався в черзі на 9 годину 23 листопада 2024 року.

23 листопада 2024 року прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу стало відомо, що він знаходиться в розшуку через те, що не забрав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних, оскільки думав, що дані оновлені після встановлення застосунку «Резерв +», яка була йому надіслана поштою, та яка, як виявляється повернулась назад до ІНФОРМАЦІЯ_2 через те, що її ніхто не забрав. 23.11.2024 року прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач отримав від працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 постанову №1846 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 23.11.2024 року, яка вже на той час була підписана т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 .

Позивач вважає вказану постанову незаконною. Тому просить визнати протиправною та скасувати постанову №1846 від 23.11.2024 р., складену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про накладання на позивача адміністративного стягнення, а провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 статті 210-1 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав письмовий відзив , в якому позов не визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України в зв`язку з неявкою учасників судового розгляду фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 17000 грн., у зв`язку з тим, що 05.10.2024р. на ім`я ОСОБА_1 та за наявною в Єдиному електронному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» адресою його проживання: АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також Описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення №639 було відправлено повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 15.10.2024р. о 11:00 годині. До ІНФОРМАЦІЯ_2 повернулося рекомендоване поштове відправлення, як не вручене. Відповідно до Довідки про причини повернення, причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до пункту 2 частини 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. №560, а також відповідно до Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р. №1487, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення про виклик до Р(М)ТЦК та СП є: 1) день отримання поштового відправлення; 2) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення; 3) день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи.

Отже, за приписами чинного законодавства повістка про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається врученою.

В результаті неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою на 15 жовтня 2024 року позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статтю 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету від 16.05.2024р. №560.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що він оновив свої дані військового обліку через мобільний додаток «Резерв+» і в цьому мобільному додатку він отримав відомості про його відстрочку від мобілізації до 09 листопада 2024 року , а в подальшому за його письмовою заявою, направленою до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02 листопада 2024 року , він в мобільному додатку отримав відомості про його відстрочку до 07 лютого 2025 року.

Отримавши 20 листопада 2024 року інформацію в мобільному додатку «Резерв+» про перебування в розшуку, позивач через цей застосунок записався на прийом в ІНФОРМАЦІЯ_3 на 23 листопада 2024 року.

Після його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 23 листопада 2024 року відносно нього було складено протокол № 1846 від 23 листопада 2024 року про адмінправопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа ає право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КпАП України закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014«Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підчас мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України настає у разі порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію , вчинене в особливий період.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що у постанові мають міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Однак на порушення вимог ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить відомостей про те , в чому полягає порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію , вчинене в особливий період, тобто , оскаржувана постанова не містить вказівку на мету, з якою позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому підлягає закриттю за відсутністю складу адмінправопорушення.

Крім того, при скасуванні оскаржуваної постанови суд враховує, що позивач працює і , що відділенням поштового зв`язку йому не було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а без вручення позивачу судової повістки , повідомлення позивача про направлення йому повістки , взагалі відсутня складова частина складу адміністративного правопорушення , як суб`єктивна сторона : умисел чи необережність зі сторони позивача.

Тобто всі нормативні документи , вказані в оскаржуваній постанові : стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», стаття 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету від 16.05.2024р. №560 передбачають обов`язкову явку , ця явка може бути для : взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів, уточнення персональних даних, даних військово - облікового документу з даними Єдиного державного реєстру призовників, вйськовозобов`язаних, резервістів , для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Кожен виклик до ТЦК СП має свої особливості , бо в залежності від мети виклику , особа, яка викликається повинна взяти з собою відповідні документи чи речі.

При скасуванні оскаржуваної постанови суд враховує, що вона не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП , оскільки в оскаржуваній постанові не вказано в чому полягає порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію , вчинене в особливий період.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову № 1846 від 23 листопада 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень скасувати, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Бондар О.О