Справа № 580/11173/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у залишенні позовної заяви без розгляду

07 січня 2025 року справа № 580/11173/24 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Могили І.В.,

представника позивача Чернявського А.Л. (за ордером),

представників відповідача 1 Алябова Є.О., Карпова П.Т. (самопредставництво),

представника відповідача 2 Ісламова В.О. (самопредставництво),

розглянувши у підготовчому засіданні у загальному позовному провадженні в приміщенні суду заяву відповідача військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України про визнання нечинним та недійсним контракту про проходження військової служби, визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини в частині укладення контракту про проходження військової служби, визнання протиправною бездіяльності щодо звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням встановлених строків військової служби та зобов`язання прийняти рішення про звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням встановлених строків,

встановив:

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №580/11173 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (відповідач 1) та Міністерства оборони України (відповідач 2), у якому позивач просить:

визнати нечинним та недійсним контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, укладений 28.12.2022 між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдатом, водієм зенітного ракетного взводу зенітно-ракетної батареї батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 33-РС від 28.12.2022 в частині укладення контракту з солдатом ОСОБА_1 про проходження військової служби строком до закінчення воєнного стану або оголошення рішення про демобілізацію, прийняття ОСОБА_1 на військову службу за контрактом та призначено солдата ОСОБА_1 на посаду;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо незвільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку із закінченням встановлених строків військової на підставі п. «а» ч. 2 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку із закінченням встановлених строків військової на підставі п. «а» ч. 2 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

06.01.2025 відповідач військова частина НОМЕР_1 звернувся до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду посилаючись на пропущення позивачем місячного строку звернення до суду.

Обгрунтовуючи заяву про залишення позову без розгляду відповідач 1 зазначив, що позовні вимоги стосуються проходження позивачем військової служби, що відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України є публічною службою і згідно ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як стверджує позивач у позовній заяві, про існування контракту на проходження військової служби від 28.12.2022 йому стало відомо лише 23.09.2024, що є поважною причиною для поновлення строку звернення до суду.

Проте, на 21.12.2022 позивач виявив бажання та звернувся з рапортом (написаним та підписаним) до командування військової частини НОМЕР_1 з клопотанням про укладення з ним контракту про проходження військової служби на посаді водія зенітного ракетного взводу зенітної ракетної-артилерійської батареї батальйону охорони терміном на три роки; згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2022 № 377 посадовий оклад солдата ОСОБА_1 встановлений у розмірі 2 730 грн. в місяць, в той час як при проходженні строкової військової служби у 2021-2022 роках оклад позивача становив 420 грн; позивач звертався із рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2023 про виплату йому грошової допомоги на оздоровлення за 2023, в той час як військовослужбовець строкової військової служби на таку допомогу не мав права; позивач також звернувся із рапортом від 09.09.2024 про надання йому першої частини щорічної основної відпустки за 2024 рік та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік. Вказані обставини свідчать про те, що після отримання грошового забезпечення в лютому 2023 року позивач вже чітко усвідомлював, що він не є військовослужбовцем строкової служби.

Таким чином, ще з лютого 2023 року позивачу було відомо про порушення своїх прав, у зв`язку з чим строк звернення до суду із позовом слід обчислювати починаючи із вказаної дати. Отже, граничним строком звернення позивача з зазначеними позовними вимогами є березень 2023 року. Натомість позивач звернувся до суду 11.11.2024, тобто з порушенням місячного строку звернення до адміністративного суду із позовом.

Позивач не навів жодної причини, яка йому перешкоджала подати позов у період з лютого 2023 року по березень 2023 року, будь-яких доказів стосовно поважності причин пропуску цього строку Позивач суду не надав.

У судовому засіданні представники відповідача 1 підтримали заяву про залишення позову без розгляду з вказаних підстав.

Представник Міністерства оборони України (відповідач 2) проти заяви про залишення позову без розгляду не заперечував.

Представник позивача Чернявський А.Л. проти заяви про залишення позову без розгляду заперечив з огляду на те, що порушення є триваючим, а отже строк звернення до суду не пропущений.

Розглянувши заяву відповідача 1 про залишення позову без розгляду суд зазначає наступне.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

Отже, у даній категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Суд врахував, що позивач просить визнати нечинним та недійсним контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, укладений 28.12.2022 між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 та позивачем, що стосується проходження військової, тобто публічної служби, тому для звернення до суду з позовом встановлено місячний строк від дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення його права.

Проте суд враховує, що відповідно до пункту 3 контракту від 28.12.2022 контракт є строковим та укладений до закінчення воєнного стану або оголошення рішення про демобілізацію.

Воєнний стан в Україні введений Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 і на час звернення позивача з позовом до суду не закінчився, тому і строк дії контракту від 28.12.2022 також не закінчився.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.04.2018 у справі №804/401/17 роз`яснив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Зважаючи, що строк дії контракту від 28.12.2022 не закінчився, суд дійшов висновку, що порушення щодо укладення вказаного контракту є триваючим, а отже позивач має право звернутись до суду з позовом у будь-який час протягом строку дії контракту від 28.12.2022 та у місячний строк після його закінчення.

З огляду на вказане позивачем строк звернення до суду не пропущений.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

В свою чергу частиною 4 статті 123 КАС України перебачено, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки позивачем строк звернення до суду з позовом не пропущений, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. 122, 123, 240-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви відповідача військової частини НОМЕР_2 про залишення позовної заяви без розгляду у справі №580/11173/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути викладені у апеляційній скарзі на рішення суду у справі.

Повний текст ухвали складений 7 січня 2025 року.

Суддя Алла РУДЕНКО