Справа № 620/16083/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 рокусправа № 620/16083/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

27.10.2023 Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 46 743,46 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 справа №620/16083/23 за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення суми за втрачене речове майно передано на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024 справа № 620/16083/2 передана на розгляд судді Кисильовій О.Й.

Ухвалою від 01.03.2024 відкрите спрощене провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтована тим, що молодший сержант ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 та наказом від 18.05.2023 № 142 звільнений з військової служби та виключений зі списків військової частини. На час звільнення позивача у відповідача існували підстави для утримання з грошового забезпечення ОСОБА_1 коштів за втрачене речове майно у розмірі 46 743,46 грн у зв`язку із притягненням до матеріальної відповідальності.

Позивач зазначає, що ч. 1 ст. 13 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" передбачено, що стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.

Відповідно до довідок - розрахунків від 18.02.2021 № 12 та від 11.03.2021 № 17 на втрачене речове майно, майно, яке рахується за молодшим сержантом ОСОБА_1 має вартість 77889,05 грн.

Отже, позивач наголошує, що загальна сума необхідного утримання 46743,46 грн, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.03.2021 № 241 та від 26.02.2021 № 151.

Із наведених підстав, просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Як вбачається із супровідного листа Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 № 620/16083/8204/24, ухвала про відкриття провадження від 01.03.2024 надіслана рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

26.03.2024 рекомендоване повідомлення повернуте до суду із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання" (трек-номер 250)

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

За правилами ч. 1 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи.

Відповідач не скористався наданим йому правом подання відзиву, і станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає цю справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 № 163 солдат ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду інструктора 1 навчального взводу 1 навчального курсу школи загальновійськової підготовки та на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2021 № 151 старший солдат ОСОБА_1 притягнутий до повної матеріальної відповідальності за речове майно, яке рахується за військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до довідки-розрахунку від 18.02.2021 № 12 на суму 40900,28 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2021 № 241 старший солдат ОСОБА_1 притягнутий до повної матеріальної відповідальності за речове майно, яке рахується за військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до довідки-розрахунку від 11.03.2021 № 17 на суму 36988,77 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2021 № 614 про результати проведення службового розслідування старший солдат ОСОБА_1 притягнутий до повної матеріальної відповідальності за втрачене речове майно, яке рахується за військовослужбовцем військової служби за контрактом на суму 68214,25 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.05.2023 № 142 молодший сержант ОСОБА_1 виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 та звільнений з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок військову службу" (через такі сімейні обставини, як один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину віком до 18 років).

На час звільнення з військовослужбовця ОСОБА_1 були утримані кошти до 2023 року у сумуі40163,39 грн, з початку 2023 року - 59196,49 грн. Всього утримано - 99359,88 грн.

Вказана обставина відповідачем не заперечується.

Із долученої позивачем до матеріалів справи копії Книги обліку стягнень і нарахувань відносно молодшого сержанта ОСОБА_1 вбачається, що залишок до стягнення станом на 12.10.2023 становить 46743,46 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не відшкодував матеріальну шкоду, заподіяну державі, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача завдану державі матеріальну шкоду у сумі 46 743,46 грн, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України).

За правилами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, зокрема, такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом (ст. 26 Статуту).

Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначений Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" від 21.09.1999 № 1075-XIV (далі - Закон № 1075-XIV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1075-XIV військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Статтею 3 Закону № 1075-XIV передбачено, що військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 7 Закону № 1075-XIV особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Законом України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 № 160-IX (далі - Закон №160-IX) передбачені підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 160-IX пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Згідно із ст. 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Відповідно до ст. 7 Закону № 160-IX розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Статтею 8 Закону № 160-IX врегульований порядок проведення службового розслідування, відповідно до якої, посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Відповідно до ст. 10 Закону № 160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті.

За правилами ст. 12 Закону № 160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей - отже, у даному випадку шкода заподіяна у зв`язку з нестачею військового майна переданого під звіт для зберігання.

Тож, відповідно до статті 12 Закону № 160-IX, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку.

Як зазначено вище, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2021 № 151 старший солдат ОСОБА_1 притягнутий до повної матеріальної відповідальності за речове майно, яке рахується за військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до довідки-розрахунку від 18.02.2021 № 12 на суму 40900,28 грн, наказом від 29.03.2021 №241 старший солдат ОСОБА_1 притягнутий до повної матеріальної відповідальності за речове майно на суму 36988,77 грн та наказом від 02.09.2021 № 614 старший солдат ОСОБА_1 притягнутий до повної матеріальної відповідальності за втрачене речове майно на суму 68214, 25 грн.

Станом на час звернення до суду із цим позовом залишок матеріальної шкоди, завданої позивачем державі, складає становить 46743,46 грн, що підтверджується відомостями із Книги обліку стягнень і нарахувань відносно молодшого сержанта ОСОБА_1 .

Доказів погашення ОСОБА_1 матеріальної шкоди у сумі 46743,46 грн матеріали справи не містять, як не містять доказів оскарження відповідачем у судовому порядку наказів про притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності та визначення розміру завданої матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_2 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) заподіяну матеріальну шкоду у сумі 46743 (сорок шість тисяч сімсот сорок три) грн 46 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна