Справа № 120/2515/24
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

07 січня 2025 р. Справа № 120/2515/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за піднайом (найом) житла за період з 18.11.2019 по 29.11.2023.

Ухвалою від 06.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного упровадження. Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що визначення розміру грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення та її виплата здійснюються не лише згідно наказу командира військової частини, де проходить службу військовослужбовець, а її розмір не повинен перевищувати розмір визначений пунктом 2 Порядку № 450 та виплата грошової компенсації здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони на відповідний рік і щороку визначається з огляду на наявний фінансовий ресурс, передбачений в кошторисі Міноборони для цієї виплати на відповідний бюджетний період.

Вказав, що Згідно з пунктом 15 наказу Міністерства оборони України від 15.02.2018 № 65 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2550 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 700 грн. на місяць.

При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 рази.

Згідно з пунктом 12 наказу Міністерства оборони України від 25.01.2019 № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2550 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 700 грн. на місяць.

При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 рази.

Згідно з пунктом 12 наказу Міністерства оборони України від 18.02.2020 № 45 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2850 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 900 грн. на місяць.

При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 рази.

Згідно з пунктом 12 наказу Міністерства оборони України від 12.03.2021 № 59 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2850 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 900 грн. на місяць.

При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 раза.

Згідно з пунктом 12 наказу Міністерства оборони України від 31.01.2022 № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» з 01 січня 2022 розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2850,00 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 900 грн. на місяць.

При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 раза.

Відповідно до доручення Міністерства оборони України від 30.01.2023 №2418/з (копія доручення надається) з 01 січня 2023 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2850 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 900 грн. на місяць. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 рази.

Зазначені накази та доручення Міністерства оборони України не скасовані та нечинними в судовому порядку не визнавались. До того ж, вищезазначені накази знаходяться у вільному доступі.

Згідно з довідкою вiд 15.03.2024 року № 609 в 2019 році позивачу нараховувалась грошова компенсація в розмірі 1700 грн. за місяць (за листопад 2019 року пропорційно службі), в 2020 році 1 900 грн. за мiсяць; в 2021 році 1900 грн. за місяць, в 2022 році - 1900 грн. за місяць; в 2023 році 1 900 грн. за місяць відповідно.

У 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений на 1 січня календарного року складав 1 921 грн., у 2020 році 2 102 грн., у 2021 році 2 270 грн., у 2022 році - 2481 грн., у 2023 році 2 684 грн.

Вважає, що зазначені розміри виплат грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення повністю узгоджуються з нормами права встановленими Порядком № 450. Таким чином, розмір грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, яка виплачувалась позивачу, на думку представника відповідача, повністю відповідає визначеними наказами Міністерства оборони України розмірам, а також вимогам Порядку №450.

05.04.2024 позивачем подано заяву про зміну підстав позову, однак така по суті є уточненням позову, яка подана а межах визначених нормами КАС України строків, а тому суд здійснює розгляд справи, з урахуванням поданої заяви, без постановлення окремого процесуального документа.

Ухвалою від 18.12.2024 витребувано у відповідача додаткові докази.

23.12.2024 від відповідача надійшли витребувану судом докази.

Ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №344 від 29.11.2023 ОСОБА_1 звільнено з військової служби та з 30.11.2023 виключено зі списків особового складу військової частини.

Згідно з довідкою вiд 15.03.2024 року № 609 в 2019 році позивачу нараховувалась грошова компенсація в розмірі 1 700 грн. за місяць (за листопад 2019 року пропорційно службі), в 2020 році 1 900 грн. за мiсяць; в 2021 році 1 900 грн. за місяць, в 2022 році - 1900 грн. за місяць; в 2023 році 1 900 грн. за місяць відповідно.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу грошової компенсації за піднайом (найом) житла не в повному обсязі, тобто, без урахування пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 № 450, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року (далі Закон №2011-ХІІ), який встановлює єдину систему соціального захисту військовослужбовців, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За змістом частини 1статті 9 Закону №2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до абзаців 1, 3-5 та 11 частини 1статті 12 Закону №2011-ХІІ, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №450 від 26.06.2013 року, затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень (далі - Порядок №450, у редакції на момент подання рапорту),

Даний Порядок визначає розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень (далі - грошова компенсація) військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, курсантам вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають сім`ї, та зазначеним у цьому пункті особам, які відряджені до МОН, ДКА.

Особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку (далі - військовослужбовці), грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує: у м. Києві - двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. При цьому, військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 рази (пункт 2 Порядку №450).

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони, МВС, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку та Держспецтрансслужбі, Управлінню державної охорони, а також МОН, ДКА на відповідний рік (пункт 3 Порядку №450).

Грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця, зокрема, особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини (пункт 4 Порядку № 450).

Для отримання грошової компенсації військовослужбовці разом з рапортом подають такі документи: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї; копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та членів його сім`ї; інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї; копії довідок про реєстрацію місця проживання (перебування), видані органом реєстрації, на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який проживає разом з ним (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу); копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки; належним чином завірену копію довідки про забезпечення житлом з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, МОН, ДКА, Управління державної охорони (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження) (пункт 5 Порядку №450).

Пунктом 7 Порядку № 450 передбачено, що виплата грошової компенсації припиняється з дня, наступного за днем: виключення із списків особового складу військової частини, Держспецзв`язку (за винятком військовослужбовців, направлених у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що чинним законодавством передбачено лише верхню межу розміру компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, яка в інших населених пунктах не повинна перевищувати одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

При цьому, розмір та виплата грошової компенсації здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони на відповідний рік, тобто військова частина лише виконує розпорядження Міністерства оборони України щодо визначення необхідного розміру грошової компенсації за піднайом житлового приміщення виключно в рамках відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони.

Також, слід звернути увагу і на те, що грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Згідно з пунктом 15 наказу Міністерства оборони України від 15.02.2018 № 65 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2550 грн на місяць, в інших населених пунктах 1700 грн. на місяць. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 рази.

Згідно з пунктом 12 наказу Міністерства оборони України від 25.01.2019 № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2550 грн на місяць, в інших населених пунктах 1700 грн. на місяць. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 раза.

Згідно з пунктом 12 наказу Міністерства оборони України від 18.02.2020 № 45 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2850 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 900 грн. на місяць. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 рази.

Згідно з пунктом 12 наказу Міністерства оборони України від 12.03.2021 № 59 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2850,00 грн на місяць, в інших населених пунктах 1 900 грн. на місяць. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 раза.

Згідно з пунктом 12 наказу Міністерства оборони України від 31.01.2022 № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» з 01 січня 2022 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2850 грн на місяць, в інших населених пунктах 1900 грн. на місяць. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 рази.

Відповідно до доручення Міністерства оборони України від 30.01.2023 №2418/з з 01 січня 2023 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних сил України за піднайом (найом) ними житлових приміщень в обласних центрах встановлено у розмірі 2850 грн на місяць, в інших населених пунктах 1900 грн. на місяць. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розмірі збільшуються в 1,5 раза.

Зазначені накази, доручення Міністерства оборони України та окремі рішення не скасовані та нечинними в судовому порядку не визнавались.

Згідно з довідкою вiд 15.03.2024 року № 609 в 2019 році позивачу нараховувалась грошова компенсація в розмірі 1 700 грн. за місяць (за листопад 2019 року пропорційно службі), в 2020 році 1900 грн. за мiсяць; в 2021 році 1900 грн. за місяць, в 2022 році - 1900 грн. за місяць; в 2023 році 1 900 грн. за місяць відповідно.

Таким чином, розмір грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, яка виплачувалась позивачу, повністю відповідає визначеним наказам, дорученням та окремому рішенню Міністерства оборони України розмірам, а також вимогам Порядку №450.

Так, позивач самостійно вказує, що відповідно до цієї ж довідки, йому нараховано наступні грошові суми грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за наступні періоди:

- за листопад 2019 680 грн (хоча на його думку повинно бути 1921 грн);

- за грудень 2019 1700 грн (хоча на його думку повинно бути 1921 грн);

- з січня 2020 по грудень 2020 включно 1900 грн щомісячно (хоча на його думку повинно бути 2102 грн щомісячно);

- з січня 2021 по грудень 2021 включно 1900 грн щомісячно (хоча на його думку повинно бути 2270 грн щомісячно);

- з січня 2022 по грудень 2022 включно 1900,00 грн щомісячно (хоча на його думку повинно бути 2481,00 грн щомісячно);

- з січня 2023 по липень 2023 включно 1900 грн щомісячно (на думку позивача повинно бути 2684 грн щомісячно);

- за серпень 2023 0,00 грн (на думку позивача повинно бути 2684,00 грн);

- з вересня 2023 по жовтень 2023 включно 1900 грн щомісячно (хоча на його думку повинно бути 2684 грн щомісячно);

- за листопад 2023 1836,67 грн (хоча на його думку повинно бути 2684,00 грн).

В той же час, позивач вказує, що в матеріалах справи взагалі відсутні докази виплати йому грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень, оскільки Довідка № 609 підтверджує факт виключно нарахування, а не виплати йому відповідної грошової компенсації.

Разом з тим, сум звертає увагу позивача, що позивач самостійно вказав, що ознайомившись з текстом відзиву та додатками до відзиву виникає необхідність в зміні підстав позову. Так, позивач вказав, що як вбачається із додатків до відзиву на адміністративний позов, в тому числі довідки про виплачені суми компенсації піднайому (найма) житла ОСОБА_1 від 15.03.2024 № 609, йому таки здійснювались відповідні нарахування, хоч і не в повному обсязі, на його думку, а отже, і виникла необхідність зміни підстав позову.

З наведеного слідує, що позивачу виплачувалась грошова компенсація за піднайом (найом) житлових приміщень, однак позивач не погоджується з її розміром.

Однак, як було встановлено судом вище, розмір грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, яка виплачувалась позивачу, повністю відповідає визначеним наказам, дорученням та окремому рішенню Міністерства оборони України розмірам, а також вимогам Порядку № 450.

Аналогічна позиція вказана у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі № 200/4585/24.

Щодо доводів позивача що зазначені накази МОУ від 15.02.2018 № 65; від 25.01.2019 № 30; від 18.02.2020 № 45; від 12.03.2021 № 59; від 31.01.2022 № 30 та доручення Міністерства оборони України від 30.01.2023 №2418/з не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, тому не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд зауважує, що необхідно враховувати обставини фактичного виконання протягом 2019-2023 військовими частинами наказів цих наказів МОУ зокрема, в частині виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення військовослужбовцям.

У період 2019-2023 років виключно зазначені накази, доручення, окреме рішення визначали механізм реалізації Порядку № 450 в частині виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення у відповідному розмірі.

В свою чергу, Порядком № 450 не встановлено розмір грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення в інших населених пунктах виключно в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а лише визначено верхню межу таких виплат.

Крім того, фактична виплата військовими частинами грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення військовослужбовцям протягом 2019-2023 року у розмірах, встановлених наказами, дорученням та окремими рішенням МОУ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації Порядку № 450 до правовідносин, що вже відбулися.

Таким чином, застосуванню для визначення розміру грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення військовослужбовцям, передбаченої Порядком №450, у період 2019-2023 року підлягають вищевказані накази МОУ, доручення Міноборони України від 30.01.2023 № 2418/з.

Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: