Справа № 335/13237/24
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників процесу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови № 704 від 07.10.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП).

В обґрунтування позову зазначав, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 25 500,00 грн. за фактом його нез`явлення 27.08.2024 за повісткою № 149-УП від 05.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначає, що він не перебуває на військовому обліку у вказаному ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки з 25.10.2019 його взято на облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а до цього з 15.08.2014 обліковувався в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідачем було порушено п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (далі Порядок № 560), оскільки повістка № 149 датована 05.08.2024, але була надана для відправлення 08.08.2024, тобто після спливу 48 годин з моменту її підписання. Також повістка була виписана на 27.08.2024, що перевищує 7-денний строк для дня явки за викликом. Зазначене свідчить про незаконність направлення вказаної повістки взагалі.

Крім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній опис вкладення та конверт, в якому було направлено повістку позивачеві, а також її копія. Єдиним доказом є номер поштового відправлення № 374, за яким на сайті «Укрпошти» не можливо встановити адресата.

Винесення спірної постанови відбулось за відсутності позивача, чим порушені його права згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, зокрема, права на отримання правничої допомоги, подання доказів, надавати пояснення, заявляти клопотання. Позивач не мав змоги з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки перебував на лікуванні з 03.10.2024 по 11.10.2024, про що повідомив уповноважених осіб під час складання протоколу № 896 від 03.10.2024.

З наведених підстав, просив вищезазначену постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити (а.с. 26).

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі представника Крамаренка А.А. позовні вимоги не визнав, зазначивши у відзиві, що відповідно до вимог п. 34 Порядку № 560 ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав повістку № 149-УП від 05.08.2024 про виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 на 27.08.2024 на 09:00 год. З метою призову на військову службу під час мобілізації. Повістка надіслана рекомендованим поштовим відправленням № 374 з описом вкладенні та повідомленням про вручення на адресу місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Поштове відправлення 10.08.2024 не вручене та 25.08.2024 повернуто відправнику. 27.08.2024 і до 25.09.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув.

Уповноваженою особою відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.10.2024 № 896, в якому було сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 07.10.2024 о 08:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . У протоколі ОСОБА_1 вказав, що не прибув за повісткою, тому що перебував на лікарняному. Однак, належних і допустимих доказів цих обставин він не надав. На розгляд справи не з`явився.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши поштове відправлення та повідомлення про вручення, встановлено, що поважні причини неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ТЦК та СП відсутні, чим порушено ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за що правомірно був притягнутий до відповідальності оскаржуваною постановою.

Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.

Ухвалою судді від 05.12.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк для усунення виявлених судом недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали (а.с. 34).

16.12.2024 надійшли матеріали в порядку усунення недоліків позовної заяви, а саме клопотання про поновлення строку на оскарження постанови.

Ухвалою судді від 17.12.2024 клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено, визнано поважними причини пропуску позивачем вказаного строку та поновлено його, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 23.12.2024.

Копію вказаної ухвали, позовної заяви з доданими до неї документами уповноважена особа відповідача отримала 23.12.2024 (у паперовому вигляді).

25.12.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 № 704 від 07.10.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу розміром 25 500,00 грн. (а.с. 1920).

За змістом цієї постанови, відповідно до вимог п. 34 Порядку № 560 ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав повістку № 149-УП від 05.08.2024 про виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 на 27.08.2024 о 09:00 год. з метою призову на військову службу під час мобілізації. Повістка надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням № 374 з описом вкладення та повідомленням про вручення на адресу місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Поштове відправлення 10.08.2024 не вручене та 25.08.2024 повернуто відправнику. За результатами проведеної 25.09.2024 перевірки даних в інформаційно-комунікаційній системі Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 та під час уточнення своїх облікових даних повідомив свою адресу місця проживання: АДРЕСА_1 . Проте, 27.08.2024 ні на визначений час, ні протягом дня, ні станом на 25.09.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув. Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 03.10.2024 № 896, в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 07.10.2024 о 08:00 год. У протоколі ОСОБА_1 вказав, що не прибув за повісткою, тому що перебував на лікарняному. Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не надав. На розгляд справи не з`явився. Розглянувши матеріали справи, дослідивши поштове відправлення № 374 з описом вкладення з повідомленням про вручення та повідомлення про вручення, встановлено, що поважні причини неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ТЦК та СП відсутні. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Постанова прийнята за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складеного стрільцем першого відділення охорони взводу ІНФОРМАЦІЯ_6 . У протоколі були встановлені вищезазначені порушення вимог законодавства щодо неявки за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповідомлення про причини неявки. У протоколі ОСОБА_1 зазначив, що перебував на лікарняному після проведення операції (а.с. 1718).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до п. 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

Відповідно до пп. 2 п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є … у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Дослідивши надані відповідачем матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив, що повістка № 149-УП від 05.08.2024 на ім`я ОСОБА_1 містила оповіщення про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 26.08.2024 на 11:00 год. з метою призову на військову службу під час мобілізації. Тобто, ця повістка не містила підстав, визначених ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Крім того, суду не надано з боку відповідача поштового повідомлення з відповідною відміткою, як це передбачено пп. 2 п. 41 Порядку № 560 та зазначено у спірній постанові. Натомість, до відзиву долучено копію опису вкладення на ім`я ОСОБА_1 та витяг з сайту «Укрпошта» за номером відправлення № 374, з якого випливає, що поштове відправлення не було вручене адресату 26.08.2024 (а не 25.08.2024 як це зазначено у спірній постанові) з причини «закінчення встановленого терміну зберігання», що не є належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно з положеннями пп. 2 п. 41 Порядку № 560.

За таких обставин, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до повістки № 149-УП від 05.08.2024, та в його діях відсутнє порушення ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Отже, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідачем незаконно.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )».

Отже, оскільки інші аргументи позовної заяви ОСОБА_1 (проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення за його відсутності, перебування на обліку у іншому ТЦК тощо) не впливають на зміст вищезазначених висновків суду, тому судом не надається їм оцінка як таким, що не мають значення для вирішення справи (п. 2 ч. 1 ст. 244 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП), а позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

У позовній заяві позивачем не порушувалось питання щодо розподілу судових витрат, а тому це питання судом не вирішувалось.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 7379, 139, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 704 від 07 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя А.В. Шалагінова