Справа № 363/3721/24
Суддя: Олійник С. В.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

06.01.25 363/3721/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі

судді Олійник С.В.,

за участі секретаря Онопрієнка І.О.,

розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

До Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем було допущено процесуальні порушення, а саме постанова не містить жодних належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ним адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова не містить, не повідомлено його належним чином про розгляд справи про адміністративне правопорушення у належний спосіб та строк, справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності, зазначає, що його дії неправильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 210 КУпАП, оскільки ч. 2 передбачає наявність ознаки повторності вчинення правопорушення, хоча його раніше не було притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, а тому ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 210- КУпАП, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 25.07.2024 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16.08.2024 відповідачем був поданий відзив на адміністративний позов, у якому відповідач просить у задоволені позовних вимог відмовити. В обґрунтування заперечень посилається на те, що 18.12.2023 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено рапорт стосовно порушення ОСОБА_1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у той же день начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено звернення до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області з вимогою доставити ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення. 24.04.2024 працівниками поліції ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , після проведеної перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 більше 5 років не проводив звірку власних персональних даних з обліковими даними, наявними у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є порушенням п.п.10 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у той же день відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, в якому зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 25.04.2024. У вказану дату ОСОБА_1 не з`явився на розгляд справи про адміністративне правопорушення, тому начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №325 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн, вказує, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення. При цьому, доводи позивача про те, що до нього безпідставно застосовано відповідачем ознаку «повторності» є хибними, оскільки диспозиція ч. 2 ст. 210 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності також за вчинення такого порушення в особливий період, тобто в редакції статті, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення. (а.с. 36-42)

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Хобта С.Г. в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. (а.с. 29, 65)

Представник відповідача Заріцький С.М. в судове засідання в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не направив.

Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до рапорту старшого офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 18.12.2023 ним проводилися заходи щодо уточнення військово-облікових даних та проходження ВЛК стосовно громадянина ОСОБА_1 , останній за місцем проживання не знаходився, повістку про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено у дверях. У визначений в повістці час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився. (а.с. 38)

Згідно звернення щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст. 210 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складення адміністративного протоколу про адміністративні правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 18.12.2023, начальника Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області запитано доставити ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення. (а.с. 39)

Відповідно до рапорту інспектора СВП ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, 24.04.2024 о 21 год. 20 хв. ним на мобільному блокпосту був зупинений громадянин ОСОБА_1 , після перевірки документів по ІТС ІПНП ІП «Призовник» та АІТС «Оберіг» були виявлені порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП. Громадянин ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приміщенні якого на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол. (а.с. 40)

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №24.04.2024 від 24.04.2024, складеного офіцером відділення обліку офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , який працює викладачем в Автошколі «Либідь-А» 24.04.2024 о 19 год. 30 хв. не звірив свої облікові дані, не проходив ВЛК більше 5 років що є порушенням вимог Правил військового обліку військовозобов`язаних та резервістів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 25.04.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 . В протоколі наявна відмітка про відмову ОСОБА_1 від підпису у протоколі та отримання копії постанови. (а.с. 60)

Відповідно до розписки ОСОБА_1 , останній одержав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09 год. 30 хв. 25.04.2024, про що проставив власноручний підпис. (а.с. 59)

25.04.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №325 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який під час дії особливого періоду більше п`яти років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому перебуває на військовому обліку, що є порушенням вимог п.п.10 п.1 Правил військового обілку призовників, військовозобов`язаних та резервістів і підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП. Вказаною постановою було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. (а.с. 11-12)

Згідно супровідного листа та реєстру вихідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_1 №4679 від 01.05.2024 на адресу ОСОБА_1 направлено постанову про адміністративне правопорушення №325 від 25.04.2024. (а.с. 41-42)

Встановлені обставини не заперечуються сторонами, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.ч. 1-4 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС - місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 210 КУпАП, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положення щодо розгляду справ відповідних категорій містяться у ст. 286 КАС, відповідно до ч. 1 якої адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У цей же час відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, зазначені категорії справ стосуються перевірки судом рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, згідно Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» було прийнято рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене до 19.05.2024 є підставою для притягнення до відповідальності саме за ч. 2 ст. 210 КУпАП, оскільки 09.05.2024 ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» внесено зміни в ст. 210 КУпАП України та її трактування стало іншим.

Відповідно до п.п. 10 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1487 від 30.12.2022) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.

З аналізу зазначеної норми вбачається обов`язок громадян звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними зокрема районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відповідно до ст. 284 КУпАП є одним з рішень суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийнято за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення і одночасно з цим яке становить найбільше втручання в особисті права, свободи особи, оскільки передбачає створення для особи негативних наслідків особистого, майнового характеру у вигляді адміністративного стягнення.

Внаслідок цього суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення можливо лише за умови, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у встановленому законодавством порядку, а факт вчинення адміністративного правопорушення і вина особи у його вчиненні доведені у встановленому порядку належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Отже, визначальним для такого рішення суб`єкта владних повноважень є доведення факту вчинення адміністративного правопорушення та вини особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суб`єкт владних повноважень, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виконання вищезазначеного обов`язку є визначальним для прийняття правомірного рішення суб`єктом владних повноважень, яке буде становити пропорційне та законне втручання у права та свободи особи, а також підтверджувати належне виконання владних (управлінських) функцій самим суб`єктом владних повноважень.

Виконання цього обов`язку здійснюється у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідження доказів, вирішення клопотань, про що зазначено у ст. 279 КУпАП.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Зазначені докази відповідно до ст. 252 КУпАП оцінюються суб`єктом владних повноважень за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, після чого та на основі чого виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, дотримання вимог законодавства у процесі розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення сприяє правомірності рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже, сприяє правомірному та пропорційному втручанню у сферу особистих прав і свобод особи, яка зазнає негативних наслідків особистого та майнового характеру внаслідок накладення на неї адміністративного стягнення.

Одночасно з цим з приводу правомірності оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення суд вважає за необхідним вказати на наступні обставини.

Оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесено 25.04.2024, тобто на наступний день після складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що свідчить про не додержання положення ст. 277-1 КУпАП, а саме обов`язок повідомити особу про розгляд справи не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи.

Також, із самої постанови та доданих до неї доказів не вбачається чи дійсно ОСОБА_1 не звіряв власні персональні дані з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_1 , та коли останній раз ОСОБА_1 проводив звірку цих даних.

У п. 45 Порядку №1487 вказано, що у п`ятиденний строк з дня проведення звіряння слід внести до Списків зміни облікових даних, виявлені під час їх звіряння.

Повідомлення про зміну облікових даних (у разі наявності) слід надсилати до ТЦК СП (органів СБУ, підрозділів СЗР) щомісяця до 5 числа

У п. 46 Порядку №1487 передбачено, що звіряння даних списків персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які працюють (навчаються) в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, з обліковими даними документів районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів, на території відповідальності яких вони перебувають, здійснюється відповідно до графіка звіряння, затвердженого розпорядженням голови відповідної районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, міського голови.

Особи, відповідальні за ведення військового обліку у визначені графіком звіряння строки прибувають до відповідних Р(М) ТЦК та СП, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для проведення звіряння даних списків персонального військового обліку (копій їх військово-облікових документів) з обліковими документами Р(М) ТЦК та СП, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Звіряння даних списків персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які працюють (навчаються) в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, з обліковими даними документів Р(М) ТЦК та СП, що розташовані на території інших адміністративно-територіальних одиниць, здійснюється шляхом надсилання у двох примірниках витягів із списків персонального військового обліку, а також копій військово-облікових документів до таких районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

В даному випадку посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 мали можливість виявили факт, коли він не з`явився у визначений у повістці час згідно рапорту від 18.12.2023 року. Отже, з 18.12.2023 розпочався тримісячний строк з дня виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а тому стягнення за це правопорушення могло бути накладено на Яська в строк до 18.03.2024 включно. Однак, оскаржувана постанова про притягнення до відповідальності була винесена лише 25.04.2024, тобто із суттєвим порушенням строку накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку із чим позовні вимоги слід задовольнити.

Сама по собі постанова про адміністративне правопорушення та опис інкримінованого правопорушення не можуть бути доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки постанова - це процесуальний документ, що має виноситися вже на основі досліджених доказів, а не бути самостійним доказом, а опис правопорушення є фабулою обвинувачення та правовою кваліфікацією інкримінованого правопорушення, що має бути доведено або спростовано на основі відповідних доказів, що досліджуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, в межах адміністративних прав щодо оскарження правомірності рішень суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доведення правомірності свого рішення та подавати на підтвердження цього всі можливі докази. В такий же спосіб законодавство закріплює презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, яку останній має спростувати, застосовуючи всі можливі процесуальні механізми.

Однак в межах даної справи відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а судом з наявних матеріалів справи не встановлено жодних обставин, що свідчили б про зворотне. На основі цього суд також приходить до висновку, що відповідачем не спростовано презумпцію, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України та не доведено правомірність свого рішення, а отже, з урахуванням також вищенаведених обставин та положень законодавства, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, суд приходить до висновку, що спірна постанова №325 від 25.04.2024 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП - закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Щодо стягнення судових витрат, то суд зазначає наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1,7 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №9348-7417-2201-6235 від 19.07.2024.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-250, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову №325 від 25.04.2024 про накладення адміністративного стягнення, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн за ч. 2 ст. 210 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням ч. 4 ст. 286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя С.В.Олійник