Справа № 160/23877/23
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 січня 2025 року

м. Київ

справа №160/23877/23

адміністративне провадження № К/990/49104/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Соколова В.М., Смоковича М.І.,

перевірив касаційну скаргу адвоката Лаврищева Віктора В`ячеславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №160/23877/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №10 від 23 березня 2022 року про те, що загибель старшого солдата ОСОБА_2 , солдата ОСОБА_3 , а також поранення старшого сержанта ОСОБА_4 та старшого солдата ОСОБА_5 сталися внаслідок злочинних дій молодшого сержанта ОСОБА_6 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 внести зміни у текст наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №10 від 23 березня 2022 року видаливши посилання на те, що загибель старшого солдата ОСОБА_2 , солдата ОСОБА_3 , а також поранення старшого сержанта ОСОБА_4 та старшого солдата ОСОБА_5 сталися внаслідок злочинних дій молодшого сержанта ОСОБА_6 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 внести зміни у пункту наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №10 від 23 березня 2022 року про те, що вважати молодшого сержанта ОСОБА_6 таким, що загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання службових обов`язків військової служби, в зоні ведення бойових дій, здійснюючи відбиття агресії з боку російської федерації;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_6 відповідно до розділу XXX Наказу МОУ від 07 червня 2018 року №260.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі №160/23877/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №10 від 23 березня 2022 року, прийнято нове рішення в цій частині.

Визнано протиправним та скасовано пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №10 від 23 березня 2022 року.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі №160/23877/23 залишено без змін.

19 грудня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга адвоката Лаврищева Віктора В`ячеславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №160/23877/23. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 внести зміни у текст наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №10 від 23 березня 2022 року, видаливши посилання на те, що загибель старшого солдата ОСОБА_2 , солдата ОСОБА_3 , а також поранення старшого сержанта ОСОБА_4 та старшого солдата ОСОБА_5 сталися внаслідок злочинних дій молодшого сержанта ОСОБА_6 , про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 внести зміни у пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №10 від 23 березня 2022 року про те, що вважати молодшого сержанта ОСОБА_6 таким, що загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання службових обов`язків військової служби, в зоні ведення бойових дій, здійснюючи відбиття агресії з боку російської федерації, а також про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_6 відповідно до розділу ХХХ Наказу МОУ від 07 червня 2018 року №260 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в цій частині задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року справу №160/23877/23 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи, що ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Отже, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено, а судом касаційної інстанції не встановлено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Лаврищева Віктора В`ячеславовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №160/23877/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.М. Соколов

М.І. Смокович