Справа № 560/6960/24
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 січня 2025 року

м. Київ

справа №560/6960/24

адміністративне провадження №К/990/49258/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Чиркіна С.М., суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.06.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі № 560/6960/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.03.2024;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.03.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2024 відкрито провадження у цій справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.06.2024, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.12.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024, позов задоволено.

19.12.2024 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.06.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024.

Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на підпункт «а» «пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики).

По суті спірних правовідносин скаржник зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 10.11.2000 отримує пенсію за вислугу років, як працівнику льотного складу цивільної авіації, розмір якої обчислено за нормами Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Після проведеного перерахунку пенсії на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» розмір призначеної пенсії ОСОБА_1 становить з 01.03.2024 - 44 123,47 грн, розмір пенсії до виплати становить - 23 610 грн.

Скаржник звертає увагу, що зобов`язання його оскаржуваними судовими рішеннями, здійснити перерахунок пенсії позивача згідно Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є безпідставним, оскільки позивач отримує пенсію за вислугу років, як працівник льотного складу цивільної авіації, розмір якої обчислено за нормами Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Також, скаржник вважає висновок судів попередніх інстанцій про визнання протиправними дій пенсійного органу щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром при здійсненні її перерахунку з 01.03.2024 та зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.03.2024 перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром з урахуванням індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", з урахуванням проведених виплат, є помилковим та необґрунтованим.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Зокрема, для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на значну кількість спорів.

Втім скаржник такого обґрунтування в касаційній скарзі не навів.

Лише покликався як на підставу касаційного оскарження судових рішень на приписи підпункту «а» частини п`ятої статті 328 КАС України.

В той же час суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Щодо клопотання скаржника про звільнення сплати судового збору, суд зазначає, наступне.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VІ «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VІ).

Керуючись частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону № 3674-VI встановлено умови за яких суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати такого на певний строк за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зважаючи невідповідність скаржника зазначеним умовам, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 зроблено висновок, що суд може відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, враховуючи майновий стан особи, що звертається до суду, зокрема і суб`єкта владних повноважень. В той же час, звільнення юридичної особи від сплати судового збору, можливе виключно у випадку, якщо предметом позову у справі є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Скаржник покликається на приписи частини другої статті 8 Закону № 3674-VI.

В той же час Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 у справі №640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що скаржник є бюджетною установою, фінансове забезпечення якої починається із належним чином складеного та поданого уповноваженому органу бюджетного запиту, який своєю чергою має містити пропозиції до проекту бюджету на плановий бюджетний період з відповідним обґрунтуванням щодо обсягу бюджетних коштів, необхідних для виконання покладених на нього обов`язків.

Інформація про дотримання бюджетної дисципліни та умови бюджетного забезпечення можуть слугувати належними та допустимими доказами за наявності підстав визначених спеціальним законом для відстрочення сплати судового збору. Проте скаржник не виконав вимог закону щодо надання суду належних та допустимих доказів з цього приводу.

З огляду на наведене суд вважає, що заява скаржника про звільнення сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки організація процедури виділення коштів для сплати судового збору, матеріальне забезпечення суб`єкта владних повноважень, не є належною підставою для відстрочення сплати судового збору в силу статті 8 Закону № 3674-VI.

В порядку передбаченому частинами другою та третьою статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, Законом України від 09.11.2023 № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 - 3 028 гривень.

Відповідно до частин другої та третьої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, ставка судового збору, яку слід сплатити за подання цієї касаційної скарги, складає 1 937,92 грн (3 028 грн *0,8* 0,4 * 200%).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102. Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходу бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)". Призначення платежу: *;101;22030102 (код класифікації доходів) ___________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом ______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги, в якій навести підстави касаційного оскарження із врахуванням зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали висновків та надання документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.06.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2024 у справі № 560/6960/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху в установлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.М. Чиркін

Судді: Я.О. Берназюк

А.Ю. Бучик