Справа № 520/36798/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року № 520/36798/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), суму податкового боргу в загальному розмірі 156 595,44 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що станом на час звернення до суду відповідач має податковий борг у загальному розмірі 156595,44 гривень, нарахованого на підставі самостійно задекларованих податкових зобов`язань з орендної плати за землю, а також екологічного податку та податку на нерухоме майно, які нараховані на підставі податкових повідомлень - рішень. Податковий борг відповідачем у добровільному порядку не сплачено, у зв`язку з чим тому позивач звернувся до суду з метою примусового стягнення заборгованості.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Адміністративний позов було направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу на його поштову адресу. Конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

За правилами частини 11 статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач правом подання до суду відзиву на позов, заяви про визнання позову або продовження строку на подання до суду відзиву на позов до суду не скористався.

За правилами частини 6 статі 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , внесений до Державного реєстру фізичних осіб України за реєстраційним номером облікової картки НОМЕР_1 та 23.03.1998 року зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ФОП ОСОБА_1 є платником орендної плати за землю та платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нерухомого майна.

Судом з матеріалів адміністративної справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 має податковий борг у загальній сумі 156595,44 гривень, який складається з наступних зобов`язань, зокрема:

1) орендна плата за землю:

- основний платіж за січень 2022 у сумі 7307.68 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022 (часткова сплата у сумі 709.70 грн). до суду заявлено 6597,98 грн;

- основний платіж за лютий 2022 у сумі 7307.68 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022;

- основний платіж за березень 2022 у сумі 7307.68 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022;

- основний платіж за квітень 2022 у сумі 7307.68 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022;

- основний платіж за травень 2022 у сумі 7307.68 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022;

- основний платіж за червень 2022 у сумі 7307.68 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022;

- основний платіж за липень 2022 у сумі 7307.68 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022;

- основний платіж за серпень 2022 у сумі 7307,68 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022;

- основний платіж за вересень 2022 у сумі 7307,68 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022;

- основний платіж за жовтень 2022 у сумі 7307,68 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022;

- основний платіж за листопад 2022 у сумі 7307.68 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022;

- основний платіж за грудень 2022 у сумі 7307,66 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 21.02.2022:

- основний платіж за січень 2023 у сумі 8403.83 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 15.02.2023;

- основний платіж за лютий 2023 у сумі 8403.83 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 15.02.2023;

- основний платіж за березень 2023 у сумі 8403.83 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 15.02.2023;

- основний платіж за квітень 2023 у сумі 8403.83 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 15.02.2023;

- основний платіж за травень 2023 у сумі 8403,83 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 15.02.2023;

- основний платіж за червень 2023 у сумі 8403.83 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 15.02.2023;

- основний платіж за липень 2023 у сумі 8403.83 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 15.02.2023;

-основний платіж за серпень 2023 у сумі 8403.83 грн згідно податкової декларації з плати за землю № від 15.02.2023;

2) податок на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) у сумі 2 067,30 грн.:

- основний платіж у сумі 978.30 грн згідно податкового повідомлення рішення №0- 2027 від 04.04.2023;

- основний платіж у сумі 1089,00 грн. згідно податкового повідомлення рішення № 0- 2027 від 04.04.2023;

3) екологічний податок (стаціонарне джерело забруднення) у сумі 315,06 грн.:

- штрафна санкція у сумі 306,66грн ( з урахуванням часткової сплати у розмірі 33,34 грн.) згідно податкового повідомлення рішення № від 03.02.2023;

- основний платіж за 1 квартал 2023 у сумі 8.40 грн згідно податкової декларації екологічного податку № від 05.04.2023.

Матеріалами справи підтверджено, що вказані податкові декларації з орендної плати за змелю та декларація з екологічного податку направлені в електронний кабінет ДПС України, що підтверджується відповідними квитанціями.

Податкові повідомлення - рішення №0- 2027 від 04.04.2023, № 0- 2027 від 04.04.2023 та № від 03.02.2023 направлено на адресу платника податків засобами поштового зв`язку, однак на адресу податкового органу повернулись конверти без вручення поштової кореспонденції з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Сума заборгованості обліковується в інтегрованих картках платника за відповідним платежем.

Податковий борг відповідачем в добровільному порядку не погашено, що слугувало підставою для звернення податкового органу з позовною заявою до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Згідно п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України - платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175 цієї статті податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Суд зазначає, що у справах про стягнення боргу предметом доказування мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За змістом підпункту 14.1.136. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Статтею 285 Кодексу передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

У відповідності до пункту 287.3. статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пп.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач через свій електронний кабінет скерував до податкового органу податкові декларації з орендної плати за землю за 2023 рік та податкову декларацію з екологічного податку, що підтверджується відповідними квитанціями.

Однак, у законодавчо встановлений термін відповідач не сплатив суму самостійно визначених зобов`язань з орендної плати за землю за 2023 рік та податкову декларацію з екологічного податку.

Щодо податку на нерухоме майно та штрафної санкції з екологічного податку, нарахованих за податковими повідомленнями - рішеннями, то відповідачем не надано до суду, а судом з системи "Діловодство спеціалізованого суду" не встановлено доказів оскарження/скасування податкових повідомлень - рішень №0- 2027 від 04.04.2023, № 0- 2027 від 04.04.2023 та № від 03.02.2023.

Відтак, податковий борг набув статусу узгодженого.

Суд зазначає, у зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання та з метою виконання вимог п.59.1 ст.59 ПКУ платнику направлено податкову вимогу форми "Ф" від 05.06.2023 № 0-2040 на суму, яка надсилалась на податкову адресу відповідача, поштова кореспонденція повернулась на адресу ДПС з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Податкова вимога від 05.06.2023 № 0-2040 є дійсною, у судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною, податковий борг відповідача не переривався, що підтверджується довідкою Головного управління ДПС у Харківській області від 24.10.2023 №21084/5/20-40-13-09-18.

За таких підстав суд доходить висновку, що відповідач обізнаний про наявність в нього податкового боргу.

За приписами пп.19-1.1.22 п. 19-1 ст.19-1 ПКУ погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи податкової служби Водночас, пп.19-1.1.34 п.19-1.1 ст.19-1 ПКУ на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль та дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п.20.1.32, п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 та 95.3 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Приписи п.87.11 ст.87 ПКУ визначають, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків - юридичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

На час розгляду справи вказана сума податкового боргу у загальному розмірі 156 595,44 грн. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не сплачена, доказів самостійної сплати зазначеної заборгованості відповідачем до суду не надано.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості у розмірі 156 595,44 грн., суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, так як позивач звільнений від його сплати на підставі пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 14, 139, 243-246, 293, 295, 296, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути до бюджету України з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму податкового боргу в загальному розмірі 156 595 (сто п`ятдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 44 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С.Мороко