Справа № 570/1632/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 570/1632/24 пров. № А/857/28605/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2024 року (суддя Сидоренко С.М., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №570/1632/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Рівненської області лейтенанта поліції Семенюк Анни Володимирівни,

про скасування постанови і закриття провадження у справі,

встановив:

У квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідачів Департаменту патрульної поліції (далі відповідач-1), Інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Рівненської області лейтенанта поліції Семенюк А.В. (далі відповідач-2), в якому просила скасувати постанову серії ЕНА № 1785667 від 30.03.2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу 340 гривні, а провадження в справі закрити. Стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 605 гри. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Відповідач Департамент патрульної поліції позовних вимог не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на адміністративний позов, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16.10.2024 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася позивач та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду ухвалене судом із порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що при розгляді та вирішенні справи судом першої інстанції не було враховано того, що зі справи безспірно вбачається, що транспортний засіб марки INFINITI Q5, д.н.з. НОМЕР_1 вперше зареєстрований на території України 14.04.2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яка наявна у справі. 05.11.2022 року такий автомобіль вже було зареєстровано за позивачем, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Із наявних у справі документів, транспортний засіб марки INFINITI Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , пройшов відповідну сертифікацію під час постановки на облік, що підтверджується сертифікатом відповідності, виданого ТОВ «Центр авто» номер ПА.008.7-21 від 12.04.2021 року. Вважає скаржниця, що суд першої інстанції при розгляді справи мав враховувати те, що автомобілі, які пройшли державну реєстрацію, одночасно пройшли перевірку на дотримання всіх правил та стандартів. Оскільки належний позивачу транспортний засіб обладнаний відповідного кольору покажчиками повороту, пройшов процедуру державної реєстрації транспортного засобу, вважає скаржниця, що це свідчить про відповідність даного транспортного засобу діючим нормам та стандартам. З моменту придбання автомобіля зміни до його конструкції позивачем та іншими особами не вносились. У справі відповідачами не було складено акту перевірки технічного стану автомобіля; не надано суду жодного доказу того, що автомобіль переобладнувався з моменту початку його експлуатації. Вважає скаржниця, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції від 16.10.2024 і ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Суд встановив такі фактичні обставини справи.

30 березня 2024 року інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Рівненської області лейтенантом поліції Семенюк Анною Володимирівною винесено стосовно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА №1785667 у справі про адміністративні правопорушення, якою притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу 340 гривень (а.с. 10).

Із змісту вказаної вище постанови видно, що підставою для винесення цієї постанови серії ЕНА №1785667 стало те, що 30 березня 2024 року о 23 год. 14 хв. у м. Рівне по вул. Медична, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Infiniti Q5 державний номерний знак НОМЕР_1 та порушила правила технічної експлуатації транспортного засобу, відповідно з яким експлуатація його забороняється згідно цих правил, а саме встановлені задні покажчики повороту червоного кольору, чим порушила пункт 31.4.3.а ПДР України та п. 6.1.5. ДСТУ 3649:2010, чим порушила п. 31.4.3. ПДР - керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Не погодившись із такою постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, перевіривши оскаржене рішення суду на предмет законності та обґрунтованості, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є протиправність постанови поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до п.31.4.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності, зокрема, коли кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики наказом від 28.12.2010 № 630, зокрема, затвердив національний стандарт України ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання", який був чинний на момент притягнення позивача до відповідальності та на момент розгляду справи.

Відповідно до пункту 6.1.5. ДСТУ 3649:2010 кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1, в якій зазначено, що покажчик повороту (передній, бічний, задній) обов`язково на всіх автомобілях має бути автожовтого кольору.

Тобто чинним національним стандартом встановлено обов`язкову вимогу до кольору покажчика повороту, а саме він має бути автожовтим.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи підтверджується, що відносно позивача 30.03.2024 відповідачем винесено спірну постанову, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП за те, що 30 березня 2024 року о 23 год. 14 хв. у м. Рівне по вул. Медична, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Infiniti Q5 д.н.з. НОМЕР_1 та порушила правила технічної експлуатації транспортного засобу, а саме встановлені задні покажчики повороту червоного кольору, що не відповідають відповідним стандартам.

З доданого відповідачем до відзиві на адміністративний позов відеозапису вбачається, що задні покажчики повороту транспортного засобу марки INFINITI Q5, д.н.з. НОМЕР_1 мають червоний колір.

Вказаним підтверджено, що позивач використовувала попереджувальні сигнали ТЗ червоного кольору, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010.

З відеозапису, а також змісту позовної заяви слідує, що позивач не заперечує факт наявності на автомобілі, яким вона керувала, покажчиків поворотів червоного кольору, однак, за її твердженнями, вона не вчиняла інкримінованого їй порушення, так як автомобіль сертифікований і пройшов відповідну реєстрацію, жодних втручань у транспортних засіб не здійснювалося.

Стосовно доводів апелянта щодо наявності сертифіката відповідності транспортного засобу, суд зазначає, що відповідальність за порушення п.31.3 "а" ПДР настає за керування таким транспортним засобом з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а тому наявність сертифіката не спростовує факту вчиненого порушення щодо користування позивачем автомобілем із попереджувальними сигналами червоного кольору, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010.

Отже, факт адміністративного порушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП наявний та доведений, так як покажчиків повороту в червоному кольорі є порушенням вимог стандартів (ДСТУ 3649:2010).

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom», будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та наведеного правового регулювання колегія суддів приходить до переконання про правильний висновок суду першої інстанції щодо доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що виявилось у порушення вимог пункту 31.4.3 "а" ПДР та п. 6.1.5. ДСТУ 3649:2010, а тому відповідачем правомірно притягнуто позивача до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Отже, підстави для скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1785667 від 30.03.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та закриття провадження у справі відсутні, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки суд першої інстанції врахував наявні у справі докази та норми правового регулювання у спірних правовідносинах, вірно керувався чинними нормами законодавства та дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, які стали підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права та основ процесуального права, наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому немає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2024 року в адміністративній справі №570/1632/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Рівненської області лейтенанта поліції Семенюк Анни Володимирівни про скасування постанови і закриття провадження у справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 03.01.2025 року, у зв`язку із перебуванням суддів Гуляка В.В. та Ільчишин Н.В. у відпустках із 19.12.2024 року до 02.01.2025 року.