Справа № 160/22010/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
14.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати стрільцю 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатку ОСОБА_1 грошового забезпечення за травень 2024 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату стрільцю 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатку ОСОБА_1 грошове забезпечення за травень 2024 року.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що затримання позивача 01.06.2024 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченому с. 1 ст. 115 КК України, не є підставою для невиплати йому грошового забезпечення за травень 2024 року, а тому такі дії командування відповідача є протиправними.
Ухвалою від 15.08.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
20.08.2024 року представник відповідача подано відзив на позовну заяву, яким заперечується проти задоволення позовних вимог. Відповідно до витягу з наказу №158 командира військової частини НОМЕР_1 (но стройовій частині) від 02.06.2024 року, солдата ОСОБА_1 стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 знято з усіх видів забезпечення з 01.06.2024 року у зв`язку з затриманням за фактом скоєння вбивства. Відповідно до ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2024 року ОСОБА_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 115 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідно до п. 3 розділу XXIX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом МОУ від 07.06.2018 року №260, Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, щодо яких відповідно до Кримінального процесуального кодексу України застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою чи домашнього арешту (цілодобово), призупиняється з дня взяття під варту або направлення під цілодобовий домашній арешт до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою. Відповідач звертає увагу, що, відповідно до положень Порядку №260, призупиняється саме виплата грошового забезпечення, що і було виконано відповідачем. Отже, грошове забезпечення позивачу нараховане, однак його виплата призупинена до повернення позивача до виконання службових обов`язків за посадою (або до його виключення зі списків особового складу військової частини на підставі вироку суду).
23.08.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив. Так, з огляду на приписи п. 3 розділу XXIX Порядку №260, призупинення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення можливо виключно з дня взяття під варту, тобто з 03.06.2024 року, і, відповідно, підстави для невиплати йому грошового забезпечення за попередній місяць - травень 2024 року є відсутніми. Крім того, за змістом пункту 15 розділу І Порядку №260 призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з наказу №158 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.06.2024 року, солдата ОСОБА_1 стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 знято з усіх видів забезпечення з 01 червня 2024 року у зв`язку з затриманням за фактом скоєння вбивства.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до витягу з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 №235 від 23.08.2023 року солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_3 (по особовому складу) від 04.08.2023 року №237-РС на посаду старшого навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу НОМЕР_2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 , ВОС 101803А, який прибув з в/ч НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ), з 23.08.2023 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення з 24.08.2023 року, вважати таким, що з 23.08.2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2910 гривень на місяць, шпк «солдат».
Згідно з витягом з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №332 від 26.11.2023 року солдата ОСОБА_1 , старшого навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу НОМЕР_2 стрілецького батальйону, відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, призначити за наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26.11.2023 року №271-РС на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, ВОС 100915А, вважати таким, що з 26.11.2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2820 гривень на місяць, шпк «солдат».
У матеріалах справи наявна Довідка №2629 від 11.05.2024 року про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка видана в/ч НОМЕР_1 , 04.05.2024 року під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації, ОСОБА_1 одержав: мінно-вибухову травму. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого передпліччя. Вважати поранення солдата ОСОБА_1 таким, що сталося під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини від нападу збройних сил Російської Федерації на території України в Харківській області в районі населеного пункту Кислівка та не пов`язане із вчиненням злочину, та не є наслідком дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Під час бойових дій солдат ОСОБА_1 перебував у засобах індивідуального захисту, а саме: шоломі кевларовому та бронежилеті.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2024 року по справі №199/4367/24 застосовано до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 30 липня 2024 року включно, обчислюючи строк запобіжного заходу з 01.06.2024 року, без права внесення застави, з утриманням його у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».
Згідно з витягом з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 02.06.2024 року №158 солдата ОСОБА_1 , стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, знято з усіх видів забезпечення з 01.06.2024 року у зв`язку з затриманням за фактом скоєння вбивства.
Представник позивача звернувся до в/ч НОМЕР_1 з адвокатським запитом №32 від 29.07.2024 року щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за травень 2024 року.
Зважаючи на вищевикладене, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За приписами частини другої статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до пункту п`ятнадцятого розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Згідно з пунктом 3 розділу XXIX Порядку №260 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, щодо яких відповідно до Кримінального процесуального кодексу України застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою чи домашнього арешту (цілодобово), призупиняється з дня взяття під варту або направлення під цілодобовий домашній арешт до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.
Аналіз наведених норм дозволяє виснувати, що призупинення виплати військовослужбовцю грошового забезпечення у зв`язку із застосуванням такого запобіжного заходу, тримання під вартою, зумовлена тим, що особа не може виконувати службові обов`язки за посадою, а тому з дня взяття під варту до повернення до виконання службових обов`язків за посадою виплата йому грошового забезпечення призупиняється.
Як встановлено судом вище, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2024 року по справі №199/4367/24 застосовано до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 30 липня 2024 року включно, обчислюючи строк запобіжного заходу з 01.06.2024 року, без права внесення застави, з утриманням його у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».
Згідно з витягом з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 02.06.2024 року №158 солдата ОСОБА_1 , стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, знято з усіх видів забезпечення з 01.06.2024 року у зв`язку з затриманням за фактом скоєння вбивства.
Аналізуючи вищевикладене та положення норм Порядку №260, Військова частина НОМЕР_5 не була зобов`язана виплачувати ОСОБА_1 грошове забезпечення за час його тримання під вартою, а саме з 01.06.2024 року.
Відповідач на обгрунтування своєї позиції щодо правомірності невиплати грошового забезпечення за травень вказав, що відповідно до положень Порядку №260, призупиняється саме виплата грошового забезпечення, що і було виконано відповідачем. Тож, грошове забезпечення позивачу нараховане, однак його виплата призупинена до повернення позивача до виконання службових обов`язків за посадою (або до його виключення зі списків особового складу військової частини на підставі вироку суду).
Суд зауважує, що відповідно до п. 8 розділу 1 Порядку №260 грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий.
З долучених відповідачем до відзиву додатків, судом встановлено, що згідно з карткою особового рахунку за 2024 рік ОСОБА_1 йому нараховано грошове забезпечення за травень у розмірі 121 657,98 грн.
Суд зауважує, що права позивача не були порушені військовою частиною, оскільки виплата грошового забезпечення позивача за травень 2024 року має здійснюватися у червні 2024 року, проте наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 02.06.2024 року №158 позивача з 01.06.2024 року знято з усіх видів забезпечення у зв`язку з затриманням за фактом скоєння вбивства. Тож, з урахуванням вищевказаних положень законодавства, виплата належних позивачу видів грошового забезпечення буде здійснена після повернення позивача до виконання службових обов`язків за посадою.
Згідно ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приписами ч.1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 КАС України).
Таким чином, зважаючи на невстановлення судом протиправної бездіяльності відповідача щодо невиплати нарахованого грошового забезпечення позивача за травень 2024 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 2, 6-8, ч.2 ст. 9, ст.ст. 10, 77, 90, 242-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частин НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко