Справа № 464/8982/24
Суддя: Шашуріна Г. О.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/8982/24
пр.№ 2-а/464/12/25
У Х В А Л А

06 січня 2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду міста Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області в особі інспектора 2 взводу 2 роти 4 батальйону сержанта поліції Федишина Андрія Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

у с т а н о в и л а:

Адвокат Алексеєнко А.А., від імені та в інтересах позивача, через систему «Електронний суд», звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3675427 від 17 грудня 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 грудня 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

Статтями 160, 161 КАС України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви, всупереч яким у позовній заяві не зазначено відповідача суб`єкта владних повноважень. У даній справі суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, є відповідний орган Національної поліції, що є юридичною особою.

Як регламентовано ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частини 1 та 2 ст.222 КУпАП).

При цьому, приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Згідно з ч.1 ст.15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

З огляду на викладене, оскільки Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП є структурним підрозділом Національної поліції України, який не є юридичною особою (не має самостійного балансу, рахунків в органах Державної казначейської служби України), а інспектор 2 взводу 2 роти 4 батальйону сержант поліції Федишин Андрій Ігорович є особою, яка перебуває з органом поліції у трудових відносинах, тому останні не можуть виступати відповідачами у справі за адміністративним позовом. Належним відповідачем може бути лише орган Національної поліції, від імені якого діяв співробітник поліції, і який є юридичною особою. У цьому випадку є Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Подібні правові позиції висловлені у Постановах Верховного Суду від 26 грудня 2019 року по справі № 724/716/16-а; від 17 вересня 2020 року по справі № 742/2298/17.

У відповідності до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом спору не належать до таких, за які судовий збір не справляється.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст.287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст.2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті, не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.5 ст.242 КАС України).

Ураховуючи викладене, позивачу необхідно надати суду докази сплати судового збору у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що становить 484,48 грн, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК Львiв/Сихівський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0013956

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(РНОКПП, за позовом (ПІБ позивача), Сихівський районний суд м. Львова.

Також до позовної заяви не додано докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, позовну заяву у відповідності до ст.169 КАС України слід залишити без руху та відповідно надати позивачу строк для усунення недоліків, привівши таку у відповідність до норм закону.

Спосіб усунення недоліків полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду через підсистему «Електронний суд», з наданням доказів надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу, а також наданні документу про сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 248 КАС України,

п о с т а н о в и л а:

Адміністративний позов залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків заяви.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано 06 січня 2025 року.

Суддя Галина ШАШУРІНА