Справа № 380/4709/24
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/4709/24 пров. № А/857/15723/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2024 року (суддя- Потабенко В.А., ухвалене в м. Львові) у справі № 380/4709/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до їх вчинення,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обчислення розміру пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1 , без застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2021-2023 роки; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 з 15.01.2024 (з дня призначення пенсії за віком) пенсію за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2021-2023 роки, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій через порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та 15.01.2024 звернувся із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з розрахунку обчислення пенсії ОСОБА_1 середній заробіток для обчислення пенсії враховано за 2014-2016 роки.

Згідно відповіді ГУ ПФУ у Львівській області від 14.02.2024 № 4368-3639/Р-52/8-1300/24 на заяву позивача суд встановив, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч. 2 ст. 40 цього Закону для призначення пенсії (за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком). Загальний (страховий) стаж, який враховано для обчислення розміру пенсії становить 37 років 02 місяці 14 днів (врахований по 30.11.2010), коефіцієнт страхового стажу - 0,37167. Середньомісячний заробіток обчислений за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 30.11.2010 за даними персоніфікованого обліку, який визначено із врахуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих у галузях економіки України, з якого сплачені страхові внески 7405,03 грн., що становить 25711,82 грн. (7405,03 грн. * 3,47221 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Розмір пенсійної виплати з 15.01.2024 складає 10127,46 грн., в т. ч.: 9556,31 грн. - розмір пенсії за віком (25711,82 грн. * 0,37167); 283,32 грн. - доплата за понаднормовий стаж за 12 років (2093,00 грн. * 12%); 300,00 грн. - компенсаційна виплата 70 - ти річним; 12,17 грн. - обмеження в індексації з 01.03.2023. Підстав для проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 40 Закону № 1058 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки немає.

Позивач вважаючи дії відповідача щодо обчислення з 15.01.2024 пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по України за 2014-2016 роки протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).

Спірним у цій справі є питання розрахунку розміру пенсії, призначеної з 23.01.2023 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Згідно ст. 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», що дає підстави для висновку, що призначена позивачу пенсія за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» не входила до правового регулювання Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб. Позивач, отримуючи пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення» , не користувався жодним із видів передбачених пенсій, встановлених Законом Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Відтак, призначення позивачу пенсії за віком з 15.01.2024 відповідно до приписів Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відбулось вперше.

Частиною 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку; 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Буквальний зміст цих норм свідчить на користь того, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, зокрема згідно із Законом «Про пенсійне забезпечення», то призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зроблене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Аналіз вказаних норм свідчить, що ч. 3 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої за цим законом.

Разом з тим, якщо мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17, а також постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 639/2751/17, від 18.01.2019 у справі № 577/5237/16-а, від 10.04.2019 у справі № 211/1898/17, від 19.01.2022 у справі № 528/639/17, від 23.03.2023у справі № 240/4170/19.

Враховуючи той факт, що з 20.09.2007 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, то призначення пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 15.01.2024 необхідно розцінювати як таке, що відбулося вперше.

Тому, відповідач зобов`язаний був з 15.01.2024 призначити позивачу пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022 та 2023 роки, тобто з урахуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058.

Суд критично оцінює аргументи відповідача про те, що позивачу пенсія за вислугу років призначалася відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте підставою для розрахунку розміру пенсії брався до уваги Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", адже цей закон взагалі не передбачав цього виду пенсії. Статтею 9 Закону були передбачені такі види пенсій, як пенсія за віком, пенсія по інвалідності та пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, що є підставою для зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

Аналогічний правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.11.2024 у справі №560/11681/23

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі №380/4709/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга