Справа № 552/9269/24
Суддя: Кузіна Ж. В.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/9269/24
Провадження № 2-а/552/20/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.01.2025 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Кумир О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що 22 грудня 2024 року постановою відповідача серії ЕНА № 3706263 в справі про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Згідно змісту даної постанови, він, 22.12.2024 року о 05.34 год. в м. Полтаві, по вул. Чураївни, 2Б керував транспортним засобом ВМW Х3, д.н.з. НОМЕР_1 без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ ПДР. З постановою не згоден. Постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою. Позивач не керував транспортним засобом, а тому відповідач взагалі не мав права вимагати у нього пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Під час винесення постанови відповідач взагалі не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи, не мав ніяких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, автомобіль ВМW ХЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 22.12.2024 року був застрахований, був наявний чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що легко перевірити за допомогою ресурсу МТСБУ.

Просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3706263 від 22.12.2024 року, провадження у справі за ч.1 ст.126 КУпАП закрити. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2024 року відкрито

спрощене позовне провадження .

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити повному обсязі.

Представником відповідача Департаментом патрульної поліції надано відзив щодо не визнання позовних вимог. У відзиві зазначив, що позивач правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Поліцейський неодноразово просив Осадчого А. В. пред`явити для перевірки стаховий поліс на транспортний засіб, що зафіксовано на відео з бодікамер № 469245, проте позивач не пред`явив його. У даному випадку до постанови додається відео з боді камери поліцейського на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення, що слугує беззаперечним доказом вини позивача та відео з реєстратора, яке підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Тому твердження позивача про те, що вищевказаний транспортний засіб знаходився в нерухомому стані спростовується матеріалами відеофіксації. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3706263 від 22 грудня 2024 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. Постановою встановлено, що 22.12.2024 о 05 год. 34 хв. в м. Полтава по вул. Чураївни, 2 Б ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW Х З НОМЕР_1 без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. ґПравил дорожнього руху України (далі - ПДР). Накладено адміністративне стягнення, а саме штраф у розмірі 425 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених частинами 1, 2 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Отже, складення постанови у справі про адміністративне правопорушення є встановленим законом повноваженням відповідача, яке він зобов`язаний реалізувати у випадку наявності обґрунтованих підстав вважати, що особа вчиняє адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України регламентується Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353 та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 ( далі -ПДР).

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Одночасно, статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що саме водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Таким чином, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Отже, зазначеними вище нормами визначено, що відповідно до законодавства України на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018р. №1026, портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратори та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається відео з бодікамери 469245 та реєстратора.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обtрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні оглянутий відеозапис, який наданий відповідачем до відзиву на якому зафіксовано рух транспортного засобу ВМW ХЗ, д.н.з. НОМЕР_1 22 грудня 2024 року. У момент зупинки з даного автомобіля, з пасажирського місця, що розташоване поруч з місцем водія, відразу, вийшов чоловік та пішов від автомобіля. Коли працівники ДАІ підійшли до автомобіля , на пасажирському місці знаходився позивач пояснюючи, що він не керував автомобілем, відмовлявся надати будь-які документи, що посвідчують його особу та не зміг пояснити хто є водієм транспортного засобу.

У послідуючому, з задніх пасажирських сидінь автомобіля вийшли чоловік та жінка. Інші особи з даного транспортного засобу не виходили , у тому числі з місця водія.

Таким чином, в ході судового розгляду судом не встановлено, що інша особа, крім позивача, керувала даним транспортним засобом.

Заперечення позивача на постанову від 22 грудня 2024 року, що викладені в позовній заяві як підставу для задоволення позовних вимог, а саме , що він не перебував за кермом даного автомобіля, суд розцінює як спробу уникнути позивачем адміністративної відповідальності.

Позивачем не надано належних доказів у розумінні ст.ст. 73-76 КАС України на спростування обставин, що викладені як в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності , так і у відзиві відповідача, який надійшов до суду з приєднаним відеозаписом.

Посилання на зазначений відеозапис міститься в постанні про притягнення до адміністративної відповідальності від 22 грудня 2024 року, а тому є належним доказом на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч 1. ст. 126 КУпАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд дійшов висновку , що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст. ст.6, 8-10, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції України, місце знаходження м. Київ, вул. Федора Ернста,3 , ідентифікаційний код в .

Головуючий Ж.В.Кузіна