Справа № 240/27370/23
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 січня 2025 року

м. Київ

справа №240/27370/23

провадження № К/990/48703/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Кашпур О. В., Мацедонської В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в :

07 грудня 2024 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.

17 грудня 2024 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним розгляд Управлінням Державної міграційної служби України в Житомирській області заяви ОСОБА_1 від 27 липня 2023 року з доданими документами не у відповідності до вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області прийняти та розглянути заяву від 27 липня 2023 року, з доданими документами, відповідно до вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 22 квітня 2024 року позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у прийнятті та розгляді заяви від 28 липня 2023 року за вх.№3-2/6-1829-23, з доданими документами, не у відповідності до вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Зобов`язав Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 липня 2023 року за вх.№3-2/6-1829-23, з доданими документами, відповідно до вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області подало апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області задовольнив, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року скасував. Прийняв нову постанову, якою відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погодившись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в касаційному порядку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

У цій справі, суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).

Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є: справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Оскільки предметом оскарження у цій справі є відмова відповідача громадянину російської федерації у прийнятті документів щодо продовження строку дії (обміну) посвідки на тимчасове проживання у зв`язку з порушенням строку подачі документів, ця справа в розумінні КАС України є справою незначної складності.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, автор у касаційній скарзі зазначив на підпункт «в» пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами, відхиляє покликання автора скарги на підпункт «в» частини п`ятої статті 328 КАС України, позаяк твердження позивача про те, що ця справа має виняткове значення для нього, не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги автора касаційної скарги у цій справі в якусь особливу категорію спорів, є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків саме для позивача.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 240/27370/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. В. Кашпур

В. Е. Мацедонська