Справа № 160/33318/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 грудня 2024 р.Справа № 160/33318/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Міністерство юстиції України зняти арешт з усього нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

1) арешт, накладений на підставі ухвали без номеру, від 15.11.1998 року, наданою Залізничним відділом ДВС (реєстраційний номер обтяження: 4306542, зареєстрований 28.12.2006 року об 10:10:05 Другою сімферопольською державною нотаріальною конторою;

2) арешт, накладений на підставі ухвали без номеру, від 15.11.1983 року, наданою Залізничним районним судом м. Сімферополя (реєстраційний номер обтяження 7437094, зареєстрований 23.06.2008 року об 16:05:33 Першою сімферопольською державною нотаріальною конторою);

Отримавши та дослідивши позов ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у даній справі, ураховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 чт.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами та поділяють її на предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських цивільних та адміністративних справ це ст.20 ГПК України, ст.19 ЦПК України та ст.19 КАС України.

Правила адміністративного судочинства (юрисдикції адміністративних судів) визначені ст.19 КАС України; правила підсудності, а саме - предметної, інстанційної і територіальної, встановлені ст.ст. 20, 22-24, 25-28 КАС України. КАСУ передбачені різні правові наслідки порушення правил адміністративного судочинства і правил підсудності.

Так, порушення правил адміністративного судочинства, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, є підставою для відмови у відкритті провадження у справі та для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.238, ст. ст. 319, 354 КАС України.

Порушення правил підсудності (предметної, інстанційної і територіальної), - для оскарження ухвали суду першої інстанції, а також має наслідком відповідно до ст. 318 КАС України скасування рішення і направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАСУ, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відтак, під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, наслідки цих обставин та відносин, що кореспондується із висновками викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі 815/1121/17.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач з метою відчуження належного їй об`єкту нерухомості звернулась до приватного нотаріуса та дізналась, що на майно накладено арешт Другою сімферопольською державною нотаріальною конторою (95026, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь. Позивач, через представника зверталась до Міністерства юстиції України та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з запитами про надання інформації стосовно накладеного арешту. Представником позивача своєчасно отримано відповіді на поставлені питання. Отримавши відповідь остання звернулась до суду з вимогою визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту з належного їй майна.

Частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIIІ, встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Наведена норма передбачає право позивача звернутись до адміністративного суду з позовом про оскарження постанови державного виконавця постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт було накладено ухвалою без номеру, від 15.11.1998 року, наданою Залізничним відділом ДВС, на підставі ухвали наданою Залізничним районним судом м. Сімферополя.

Отже, враховуючи зміст позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зняти арешти та заборони відчуження з майна ОСОБА_1 , накладені в рамках виконавчого провадження з метою примусового виконання ухвали наданою Залізничним районним судом м. Сімферополя, суд вважає, що даний спір не підлягає розгляду в адміністративних судах.

Слід взяти до уваги й ту обставину, що позивачем не оскаржуються дії, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - державного виконавця, посадових осіб державної виконавчої служби, що стосуються накладення арешту на майно позивача.

Вимогу визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту з майна позивача, не можна вважати обґрунтованою, оскільки з такою вимогою позивачка до відповідача не зверталась. Судовому захисту підлягає лише порушене право.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративний справі. Керуючись ст.ст. 170, 243, 248, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа - Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна