Справа № 520/28955/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 січня 2025 року № 520/28955/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26,м. Дніпро,Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49094, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку та скасувати рішення N 20. від 13.08.2024року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 для обчислення пенсії за віком період роботи 3 01.09.1979 року по 16.07.1986 року, 01.01.1992року 30.01.1992 року таз 01.06.2001 року по 30.04.2002 року, та здійснити призначення і виплату пенсії з врахуванням даного страхового стажу з дня звернення до територіального управління;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

У встановлений судом строк, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подав до суду відзив в якому проти позову заперечував з підстав викладених у ньому.

Інший відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у запропонований судом строк відзив до суду не подав.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в серпні 2024 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з метою за призначенням пенсії. Однак, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.08.2024року за № 87 позивачу було повідомлено про відмову у призначені в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому в рішенні відповідачем зазначається, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви позивачем, відповідачем не враховано наступні періоди: період з 15.07.1986 по 24.12.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_2 оскільки даний період перетинається з періодами роботи, внесеними в трудову книжку НОМЕР_3 ; період навчання з 01.09.1979 по 16.07.1986, оскільки даний період перетинається з періодом проходження строкової військової служби; період роботи на території Республіки Казахстан з 01.01.1992 по 30.01.1992 року, оскільки з 19.06.2023 припинено для України дії Угоди про гарантії прав громадян державу учасниць Співдружності Належних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 в м. Москві. Обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних держав, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюватиметься відповідно до законодавства України з урахуванням двохсторонніх угод/договорів. На сьогодні двосторонньої угоди з Республікою Казахстан не існує; період з 01.06.2001 по 30.04.2002, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб.

За вказаних обставин, позивач вважає дії відповідача неправомірними, та такими , що порушують його права гарантовані Конституцією та Законами України.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те що позивач 06.08.2024 року звертався до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 N 22-1 із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України віл 16.12.2020 N625-1 (далі-Порядок).

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №87 від 13.08.2024 року відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Своє рішення, відповідач вважає законним та обґрунтованим з підстав викладених у його мотивувальній частині.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За змістом статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші вили соціальних виплат та допомоги, що основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Принципи, засади, механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» віл 09.07.2003 N 1058-V далі Закон 1058-ІV).

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV. Згідно з ч.1 ст.40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо

страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) Для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно віл перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними, документами, а за періоди страхового сажу починаючи липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Статтею ст.41 Закону 1058-IV заробітної визначено, що до плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності Законом, з яких згідно цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені цим страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, я після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5.6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5.6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України; суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Закон N1058-IV набрав чинності 01 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XІІ (3акон N1788).

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-ІV. Згідно з частиною 1 статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, серед іншого з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 року.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , позивач, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з огляду на зміст зазначених вище положень нормативних актів має право на призначення пенсії за віком, після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу не менше 31 року. Таким чином, для призначення пенсії позивачу за віком необхідна наявність двох обов`язкових умов у сукупності, а саме: вік 60 років; страховий стаж не менше 31 року.

На дату звернення до Пенсійного фонду позивач досяг 61 річного віку.

Щодо наявності необхідного стажу для призначення пенсії суд зазначає наступне. Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України віл12.08.1993 N 637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи для підтвердження трудового стажу приймаються дані наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи угоди.

Відповідно до змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 13.08.2024 за № 87, відповідач відмовив позивачу в призначення пенсії за віком, оскільки його страховий стаж роботи становить 24 роки 03 місяці 27 днів, при необхідному мінімумі 31 рік.

При цьому до стажу не враховано: період роботи 3 15.07.1986 по 24.12.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_5 оскільки даний період перетинається з періодами роботи, внесеними в трудову книжку НОМЕР_6 ; не врахований період навчання 3 01.09.1979 по 16.07.1986, оскільки даний період перетинається з періодом проходження строкової військової служби; не враховано до загального страхового стажу період роботи на території Республіки Казахстан з 01.01.1992 по 30.01.1992 року, оскільки з 19.06.2023 припинено для України дії Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Належних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 в м.Москві. Обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних держав, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюватиметься відповідно до законодавства України з урахуванням двохсторонніх угод /договорів. Діючої двосторонньої Угоди з Республікою Казахстан не має; період 01.06.2001 по 30.04.2002, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб.

З цього приводу суд зазначає, що спірні правовідносини серед іншого врегульовані Інструкцією про порядок ведення трудових працівників, книжок затверджена наказом Міністерства праці України за №58 віл29.07.1993 (далі Інструкція). Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка с основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які с співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних тимчасових працівників, також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Згідно з пункту 1.3 Інструкції при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку, Пунктом 2.2 Інструкції заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. Відповідно до пункту 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а разі звільнення день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) Згідно пунктом 2.27 Інструкції запис про звільнення трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважаться останній день роботи.

Щодо спірних періодів навчання позивача з 01.09.1979 poкy пo 16.07.1986 року, який за висновками відповідача не зараховано до стажу, оскільки даний період перетинається з періодом проходження строкової військової служби, судом встановлено, що згідно архівної довідки Державного Біотехнологічного університету від 01.10.2024 року за №571.24-арх підтверджується час навчання позивача в цьому учбовому закладі. Зазначеною довідкою підтверджено, що в архівному фонді Державного біотехнологічного університету (наказах, особовій справі № 7095) значиться ОСОБА_1 , 1962 року народження. Наказом № 385-уч від 20.08.1979 року ОСОБА_1 був зарахований на перший курс денного відділення до Харківського сільськогосподарського інституту імені В.В. Докучаєва за спеціальністю «Землеустрій». Наказом 398-уч віл 26.07.1984 року ОСОБА_1 був відрахований з числа студентів як такий, що не виконав у встановлений строк завдання по дипломній роботі та не був допущений до захисту дипломної роботи з правом захисту диплому на протязі 3-хроків.

Наказом № 528уч віл 24.07.1986 року ОСОБА_1 був відрахований у зв`язку з закінченням навчання за спеціальністю «Землеустрій» з присвоєнням кваліфікації інженер - землевпорядник, про що був виданий диплом НОМЕР_7 від 25.07.1986 року реєстраційний № 669, Рішенням Ради Міністрів СРСР (наказ №5-к від 11.01.1991 р.) Харківський сільськогосподарський інститут імені В.В. Докучаєва було реорганізовано в Харківський державний аграрний університет ім. В.В. Докучаєва Указом Президента України віл 27.03.2002 року №303/2002 Харківський державний аграрний університет ім. В.В. Докучаєва перейменовано в Харківський національний аграрний університет ім. В. В. Докучаєва. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.05.2021 року № 431-р «Про утворення Державного біотехнологічного університету» Харківський національний аграрний університет ім. В.В. Докучаєва був приєднаний і до Державного біотехнологічного університету.

В період часу між відрахуванням та поновленням у навчанні позивач проходив військову службу, про що свідчать відповідні відмітки у військовому квитку серії НОМЕР_8 , а саме проходження служби з 10.11.1984 року по 05.05.1986 року.

Щодо неврахування відповідачем до загального страхового стажу період роботи на території Республіки Казахстан з 01.01.1992 по 30.01.1992 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 5l Закону України «Про загальнообов`язкове Державне пенсійне страхування соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність Україні як безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини с головним обов`язком держави (статті 1 Конституції України), Зазначені конституційні положення розвинуті в Розділі І Конституції України. Права свободи та обов`язки людини і громадянина. Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) забезпечується частиною, другою стати 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і однією з форм соціального захисту. Цим визначається змісті характер с обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Суд зауважує, що наведений вище стаж роботи засвідчений підписами посадових осіб, та оформлений записами відповідними записами, які містять відомості про періоди роботи позивача та підстави, за чинними законодавством, що діяло на момент їх складання, а тому суд вважає протиправним висновок пенсійного органу щодо неприйняття таких відомостей при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком.

Таким чином, за умови за наявності в трудовій книжці записів про початок та кінець періоду навчання служби/роботи у спірних періодах, суд погоджується з доводами позивача, що зазначені неточності є несуттєвим недоліком, що не позбавляє можливості чітко встановити трудовий стаж позивача за періоди: 01.09.1979 року по 16.07.1986 року; 01.01.1992року по 30.01.1992 року; та з 01.06.2001 року по 30.04.2002 року.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного суду, зроблених ним у постановах від 28.02.2018року по справі №428/7863/17, від 24.05.2018року у справі №490/12392/16-а.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка застрахована, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного суду, зроблених ним у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Відтак, суд вважає в даному випадку протиправною відмову пенсійного органу у неприйнятті поданих позивачем документів на підтвердження трудового стажу за період з 01.09.1979року по 16.07.1986року, з 01.01.1992року по 30.01.1992року та з 01.06.2001 по 30.04.2002року з мотивів викладених у рішенні яке оскаржується. .

Отже, з урахуванням стажу роботи позивача, який не оспорюється пенсійним органом, суд вважає, що відповідач в даному випадку дійшов необґрунтованого висновку про відмову у призначенні пенсії за віком з огляду на відсутність у позивача, визначеного Законом України №1058-IV стажу для призначення такої пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, у д вважає, що пенсійним органом не було доведено правомірності, з огляду на вказані вище приписи КАС України, прийнятого рішення , а тому останнє є таким, що підлягає скасуванню, відповідно вимоги позову в цій частині підлягають задоволенню.

Оскільки вимоги позову зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 для обчислення пенсії за віком період роботи 3 01.09.1979 року по 16.07.1986 року, 01.01.1992року 30.01.1992 року таз 01.06.2001 року по 30.04.2002 року, та здійснити призначення і виплату пенсії з врахуванням даного страхового стажу з дня звернення до територіального управління є в даному випадку похідними від наведених вище, суд вважає, що з метою належного захисту прав позивача вони також підлягають задоволенню.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром. під.3, пов.2., м.Харків, 61022, код ЄДРОУ 14099344), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку та скасувати рішення N 20. від 13.08.2024року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром. під.3, пов.2., м. Харків, 61022, код ЄДРОУ 14099344), зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) для обчислення пенсії за віком період роботи 3 01.09.1979 року по 16.07.1986 року, 01.01.1992року 30.01.1992 року таз 01.06.2001 року по 30.04.2002 року, та здійснити призначення і виплату пенсії з врахуванням даного страхового стажу з дня звернення до територіального управління.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.