Справа № 560/16446/24
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

08 січня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України , Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 16.05.2023 по 24.05.2024 включно (251 день), виходячи з її розміру 100 000,00 (сто тисяч) грн. 00 коп. на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницьюго складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 за період з 16.05.2023 по 24.05.2024 включно (251 день), виходячи з її розміру 100 000,00 (сто тисяч) грн. 00 коп. на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 16.05.2023 по 24.05.2024 включно (251 день), виходячи з її розміру 100 000,00 (сто тисяч) грн. 00 коп. на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницьюго складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 за період з 16.05.2023 по 24.05.2024 включно (251 день), виходячи з її розміру 100 000,00 (сто тисяч) грн. 00 коп. на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов мотивований тим, що відповідачі не виплатили позивачу в повному розмірі додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 16.05.2023 по 24.05.2024 включно (251 день).

Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України та Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України подали відзиви на позовну заяву, в яких просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказують, що позивачу додаткову винагороду відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницьюго складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" було виплачено відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Відповідно до довідки про обставини травми № 938/г від 19.06.2023, старший солдат ОСОБА_1 16 травня 2023 року одержав ВОСП носа з переломом кісток носа із зміщенням кісткових уламків. Стан після ПХО рани зовнішнього носа та рпозиції кісткових уламків кісток носаа (16.05.2023р.) внаслідок мінно-вибухової травми. За обставин: без ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, за відсутності протиправної поведінки зазнав травму, внаслідок мінно-вибухової травми під час виконання бойових та спеціальних завдань з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, пов`язані безпосередньо із захистом Батьківщини.

Не погоджуючись з сумою виплаченої додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення за період з 16.05.2023 по 24.05.2024 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі по тексту - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній у період з 23.02.2022 по 20.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

При цьому відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній з 21.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацом 5 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто, Постанова №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1, у розмірі 100000 гривень, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Суд встановив, що 16 травня 2023 в наслідок виконання бойових та спеціальних завдань з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України позивач одержав травму та був направлений на стаціонарне лікування у НВКМЦ "ГВКГ" де лікувався до 30.05.2023.

За вказаний період військовою частиною НОМЕР_1 було включено позивача до наказу від 04.07.2023 №269агд про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень та виплачені відповідні суми, що підтверджується матеріалами справи.

З 30.05.2023 по 14.06.2023 відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.023 № 152 позивач на підставі довідки військово-лікарської комісії від 29.05.2023 №897х перебував у відпустці, у зв`язку із отриманням травми легкого ступеня.

Згідно наведених вище по тексту рішення норм права військовослужбовці, які перебували у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) включаються до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у разі отримання тяжкого поранення, у свою чергу відповідно до довідок військово- лікарської комісії позивачем було отримано травму легкого ступеня, а тому до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень позивач за період з 30.05.2023 по 14.06.2023 не включався.

З 14.06.2023 по 22.08.2023 позивач знаходився у місці формування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України не приймав, на стаціонарному лікуванні чи у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії не перебував, а тому до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень не включався.

З 22.08.2023 по 05.09.2023 відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №13700/750 та довідки ВЛК позивач проходив лікування травми легкого ступеня, яка пов`язана із захистом Батьківщини.

За вказаний період військовою частиною НОМЕР_1 було включено до наказу від 16.10.2024 №420агд про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень та виплачено відповідні суми.

З 05.09.2023 по 03.10.2023 позивач знаходився у місці формування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України не приймав, на стаціонарному лікуванні чи у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії не перебував, а тому до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень не включався.

З 03.10.2023 по 14.10.2023 відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2023 № 282 позивач на підставі виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 29.09.2023 перебував у відпустці за сімейними обставинами, у зв`язку із отриманням травми легкого ступеня, відтак до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень не включався з підстав зазначених вище по тексту рішення.

З 14.10.2023 по 16.10.2023 позивач знаходився у місці формування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України не приймав, на стаціонарному лікуванні чи у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії не перебував, а тому до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень не включався.

У період з 16.10.2023 по 20.11.2023, згідно наданих довідок ВЛК, позивач проходив лікуванні захворювань (травм), які пов`язані з проходженням військової служби (за шифром діагнозу М42.1), а не із захистом Батьківщини, а тому до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень не включався.

Водночас згідно п. 6.14 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402 в редакції від 25.08.2023, що діяла на момент правовідносин, загальний час безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні в закладах охорони здоров`я (установах), включаючи відпустку для лікування у зв`язку з хворобою та відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз - 10 місяців. Після закінчення визначеного строку перебування на безперервному лікуванні та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. У разі визнання їх ВЛК непридатними до військової служби вони можуть бути подані до звільнення з військової служби до виписки із закладу охорони здоров`я (установи).

Таким чином, військовою частиною НОМЕР_1 було включено позивача до наказу від 15.12.2024 №472агд, що наявний в матеріалах справи, про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень та виплачені відповідні суми в розрахунку 4 місяців за період з 20.11.2023 по 31.03.2024.

Відтак, встановлені у даній справі обставини не дають підстав для висновку про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн за періоди з 30.05.2023 по 14.06.2023, з 14.06.2023 по 22.08.2023, з 05.09.2023 по 03.10.2023, з 03.10.2023 по 14.10.2023, з 14.10.2023 по 16.10.2023, з 16.10.2023 по 20.11.2023, з 01.04.2024 по 24.05.2024 оскільки таке право не підтверджено належними та допустимими документальними доказами, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем виконано у повному обсязі обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди за сірний період, яка збільшується до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування та перебування у відпустці. Як наслідок, відсутні ознаки протиправної бездіяльності відповідача.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідач у спірних правовідносинах довів, що він не допустив протиправної бездіяльності, тому немає правових підстав для задоволення позовних вимог.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат у справі не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя П.І. Салюк