Справа № 200/8430/24
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року Справа№200/8430/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві індексації грошового забезпечення за період з 17 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, за період з 01 березня 2018 року по 01 жовтня 2023 року включно щомісячної фіксованої індексації 4 084, 23 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 17 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням вже виплачених сум індексації грошового забезпечення, з одночасним відрахуванням 1,5 відсотків військового збору та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44; за період з 01 березня 2018 року по 01 жовтня 2023 року включно щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4 084, 14 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з одночасним відрахуванням 1, 5 відсотків військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Крім того, просить відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а тому «базовим» місяцем для обчислення індексаціє слід вважати січень 2008 року, в якому в останнє було підвищено оклади військовослужбовців. Крім того, вважає протиправним ненарахування індексації-різниці.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06 грудня 2024 року відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити у позові з підстав правомірності ненарахування індексації, оскільки індексація проводиться лише у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, а до 2018 року не було передбачено коштів для індексації грошового забезпечення військовослужбовців та механізму нарахування.

Правом на подання інших заяв по суті справи сторони не скористалися.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

З 01 жовтня 2016 року по 27 серпня 2018 року, з 02 жовтня 2019 року по 01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 проходив військову службу у складі Військової частини НОМЕР_1 .

Період служби викладено судом відповідно до наданих відповідачем пояснень від 04 січня 2025 року з посиланням на відповідні накази та з урахуванням відомостей військового квитка серії НОМЕР_2 .

Позивач визначає початок служби з 17 вересня 2016 року, відповідно, і перший спірний період з 17 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

З огляду на викладені вище обставини правильним слід вважати спірний період з 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

Другий спірний період позивач визначає з 01 березня 2018 року по 01 жовтня 2023 року.

Проте 27 серпня 2018 року позивача звільнено з військової служби у зв`язку із закінчення строку дії контракту.

З огляду на викладені вище обставини правильним слід вважати спірні періоди з 01 березня 2018 року по 27 серпня 2018 року, з 02 жовтня 2019 року по 01 жовтня 2020 року.

У період з 28 серпня 2018 року по 01 жовтня 2019 року та з 02 жовтня 2020 року позивач не має право вимоги до відповідача.

В ухвалі від 03 грудня 2024 року суд зазначав, що питання дотримання строку звернення до суду з вимогами, що стосуються періоду з 01 липня 2023 року по 01 жовтня 2023 року, буде вирішено під час розгляду справи.

Проте, враховуючи, що позивач не має права вимоги до відповідача за цей період, то і питання дотримання строку звернення до суду з вказаними вимогами не підлягає вирішенню.

У листі від 21 листопада 2024 року № 2527 відповідачем зазначено, що виплата індексації грошового забезпечення не здійснювалась до березня 2018 року через відсутність бюджетних асигнувань; за відомостями довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення поточну індексацію відповідач почав виплачувати з жовтня 2019 року (з початку нового періоду служби); індексація-різниця не виплачувалась.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Пунктом 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців […].

За новим правилом обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з 01 грудня 2015 року, здійснюється не індивідуального для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу, переведення або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

При визначенні поточної індексації підлягають застосуванню абзаци 1, 2 пункту 5, пункт 10-2 Порядку № 1078.

Так, відповідно до пункту 10-2 Порядку № 1078 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, яка застосовується з 01 грудня 2015 року, для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, […] обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Отже, місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).

Одночасно абзацами 1, 2 пункту 5 Порядку № 1078 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, яка застосовується з 01 грудня 2015 року, визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (наступні зміни до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 1078 не впливають на розгляд справи по суті).

У період спірних відносин тарифна ставка змінювалась для військовослужбовців двічі: постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року, та постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Таким чином, місяцем підвищення доходу для початку обчислення індексації за період з 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року слід вважати січень 2008 року - місяць, в якому відбулось підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків і для тих, хто проходить службу і для новоприйнятих працівників.

Оскільки індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась до 01 березня 2018 року, то є підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві індексації грошового забезпечення за період 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу.

Цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу […] у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є […], для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби. […].

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» (пункту 3 Порядку).

Зі змісту пунктів 4, 5 вказаного вище Порядку вбачається, що виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Таким чином, нарахування та виплата позивачеві індексації має бути здійснена із одночасним відрахуванням військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

З огляду на це похідна вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з одночасним відрахуванням 1,5 відсотків військового збору та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Інші вимоги стосуються нарахування та виплати індексації-різниці, яка врегульована приписами абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078.

Згідно з абзацами 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених в абзаці 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Якщо в місяці підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації-різниці нараховується, то абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково передбачено, що сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації в розмірі 103 відсотки.

Із системного аналізу вказаних вище норм права можна дійти висновку, що роботодавець саме в місяці підвищення доходу повинен визначити, чи має працівник право на отримання індексації-різниці, та у зв`язку з цим порівняти суму підвищення доходу з нарахованою за цей місяць індексацією.

За обставинами справи індексація-різниця за період з 01 березня 2018 року по 27 серпня 2018 року позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась.

Для з`ясування питання, чи має позивач право на застосування при нарахуванні його індексації грошового забезпечення, починаючи з березня 2018 року, приписів абзацу 3-6 пункту 5 Порядку № 1078, необхідно з`ясувати: 1) розмір грошового забезпечення позивача за попередній місяць (лютий 2018 року) та за місяць підвищення доходу (березень 2018 року) без урахування складових, що мають разовий характер; 2) суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків.

За довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивачеві за лютий 2018 року виплачено: посадовий оклад 530 грн, оклад за військовим званням 30 грн, надбавку за вислугу років 56 грн, надбавку за особливості проходження військової служби 308 грн, премію 3 831, 90 грн, а також щомісячну додаткову грошову нагороду 2 853, 54 грн (усього 7 609, 44 грн).

До вказаного розрахунку судом не включено винагороду за безпосередню участь в ООС (АТО), оскільки така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, і навпаки, включено щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, оскільки вона має постійний характер.

За довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивачеві за березень 2018 року виплачено: посадовий оклад 2 640 грн, оклад за військовим званням 530 грн, надбавку за вислугу років 792, 50 грн, надбавку за особливості проходження військової служби 396, 25 грн, премію 3 630 грн (усього 7 988, 75 грн).

Отже, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 379, 31 грн.

Сума можливої індексації грошового забезпечення за березень 2018 року дорівнює: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100: 1 762, 00 грн х 253, 30 % / 100 = 4 463, 15 грн.

Отже, вирішуючи питання, чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації, суд виходить того, що сума підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 379, 31 грн, а сума можливої індексації в березні 2018 року 4 463,15 грн, тобто розмір підвищення доходу є меншим за суму можливої індексації, яка склалася у березні 2018 року, що є підставою для нарахування і виплати позивачеві індексації-різниці в розмірі 4 083, 84 грн (4 463,15 грн-379, 31 грн) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. В аспекті цієї справи це з 01 березня 2018 року по 27 серпня 2018 року (до звільнення зі служби).

Щодо періоду з 02 жовтня 2019 року по 01 жовтня 2020 року суд зазначає наступне.

Із системного норм права можна дійти висновку, що роботодавець саме в місяці підвищення доходу повинен визначити, чи має працівник право на отримання індексації-різниці, та у зв`язку з цим порівняти суму підвищення доходу з нарахованою за цей місяць індексацією.

За встановленими обставинами справи позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 02 жовтня 2019 року по 01 жовтня 2020 року, але протягом цього періоду місяць підвищення доходу (березень 2018 року) не змінювався, а тому у відповідача (після звільнення та наступного працевлаштування) не виникло обов`язку порівнювати суму підвищення доходу з нарахованою за цей місяць позивачеві індексацією.

Отже, позовні вимоги за цей період задоволенню не підлягають.

В іншій частині позовних вимог також слід відмовити через помилковість визначення спірних періодів.

Вказане є підставою для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві щомісячної фіксованої індексації в розмірі 4 084, 23 грн за період з 01 березня 2018 року по 27 серпня 2018 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4 084, 14 грн за період з 01 березня 2018 року по 27 серпня 2018 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з одночасним відрахуванням 1, 5 відсотків військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї же статті).

Відповідно до положень частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина четверта статті 134 КАС України встановлює, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу наведених норм вбачається, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано докази обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвоката та їх вартості суду надано договір про надання правової допомоги від 26 листопада 2024 року, акт приймання-передачі виконаних робіт від 28 листопада 2024 року, платіжну інструкцію від 28 листопада 2024 року про сплату 6 000 грн.

Відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт від 28 листопада 2024 року сума в розмірі 6 000 грн складається з: вивчення матеріалів (3 години) 1 500 грн, аналіз законодавства та консультації (3 години) 1 500 грн, складання позовної заяви (4 години) 3 000 грн.

Частиною шостою статті 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті (співмірності) суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В ухвалі від 03 грудня 2024 року суд звернув увагу відповідача на приписи частини сьомої статті 134 КАС України, відповідно до якої обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки ні відповідного клопотання, ні доказів неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не надано, то вони підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Підстав для розподілу судового збору немає.

Керуючись статтями 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (код РНОКПП: НОМЕР_4 , поштова адреса: АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з одночасним відрахуванням 1,5 відсотків військового збору та одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної фіксованої індексації в розмірі 4 084, 23 грн за період з 01 березня 2018 року по 27 серпня 2018 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (код РНОКПП: НОМЕР_4 , поштова адреса: АДРЕСА_2 ) щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 4 084, 14 грн за період з 01 березня 2018 року по 27 серпня 2018 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з одночасним відрахуванням 1, 5 відсотків військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП: НОМЕР_4 , поштова адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 (шість тисяч) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07 січня 2025 року.

Суддя Ю.М. Льговська