Справа № 160/26320/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
01.10.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому позивач просить:
- визнати нечинним (протиправним) та скасувати рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 06.06.2024 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» (пенсії на пільгових умовах за Списком № 1);
- зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період перебування на лікарняному під час проходження військової служби під час мобілізації на особливий період з 13.02.2023 року по 17.02.2024 року це 5 днів *3 = 15 днів, з 19.10.2023 року по 10.11.2023 року це 22 дні * 3 = 66 днів , з 15.11.2023 року по 06.12.2023 року це 22 дні*2 = 66 днів, з 18.04.2024 року по 04.05.2024 року це 17*3=51 дні, що сукупно становить ; 198 днів або ж 6,5 місяців;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період перебування на лікарняному під час проходження військової служби під час мобілізації на особливий період з 13.02.2023 року по 17.02.2024 року це 5 днів *3 = 15 днів, 19.10.2023 року по 10.11.2023 року це 22 дні * 3 = 66 днів , 15.11.2023 року по 06.12.2023 року це 22 дні*2 = 66 днів, 18.04.2024 року по 04.05.2024 року це 17*3=51 дні, що сукупно становить : 198 днів або 6,5 місяців у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 з дня звернення (29.05.2024 року) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач звертався до відповідача-1 із заявою про зарахування до спеціального та пільгового стажу роботи за Списком №1 за професією гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог чинного законодавства України, час перебування на лікарняному під час проходження військової служби під час загальної мобілізації у воєнний час один місяць служби за три з 13.02.2023 року по 17.02.2023 року, з 19.10.2023 року по 10.11.2023 року, з 15.11.2023 року по 06.12.2023 року, з 18.04.2024 року по 04.05.2024 року, при цьому рішенням відповідача-2 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вважає вказане рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідачем-2 не зараховано до пільгового стажу час перебування на лікарняному під час проходження військової служби під час загальної мобілізації у воєнний час один місяць служби за три з 13.02.2023 року по 17.02.2023 року, з 19.10.2023 року по 10.11.2023 року, з 15.11.2023 року по 06.12.2023 року, з 18.04.2024 року по 04.05.2024 року. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
09.10.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позов без руху, через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 09.10.2024 року позивачем усунено недоліки позовної заяви у встановлений судом строк та подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої позивач просить:
- визнати нечинним (протиправним) та скасувати рішення ГУ ПФУ в Тернопольській області від 06.06.2024 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» (пенсії на пільгових умовах за Списком № 1);
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період перебування на лікарняному під час проходження військової служби під час мобілізації на особливий період з 13.02.2023 року по 17.02.2024 року це 5 днів *3 = 15 днів, з 19.10.2023 року по 10.11.2023 року це 22 дні * З = 66 днів , з 15.11.2023 року по 06.12.2023 року це 22 дні*2 = 66 днів, з 18.04.2024 року по 04.05.2024 року це 17*3=51 дні, що сукупно становить : 198 днів або ж 6,5 місяців;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Законом України №Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування№, період перебування на лікарняному під час проходження військової служби під час мобілізації на особливий період з 13.02.2023 року по 17.02.2024 року це 5 днів *3 = 15 днів, 19.10.2023 року по 10.11.2023 року це 22 дні * 3 = 66 днів , 15.11.2023 року по 06.12.2023 року це 22 дні*2 = 66 днів, 18.04.2024 року по 04.05.2024 року це 17*3=51 дні, що сукупно становить : 198 днів або 6,5 місяців у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 з дня звернення (29.05.2024 року) пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
15.10.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
28.11.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядало заяву Позивача про призначення пенсії по суті та не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії, отже, вимога Позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію протирічить обставинам справи, оскільки Головне управління не має відношення до прийнятого рішення. До позовної заяви позивачем надано довідку ВЧ НОМЕР_1 від 31.07.2024 та медичну характеристику без номеру та дати про перебування на загальному лікуванні від загальних захворювань які не були надані до заяви про призначення пенсії від 29.05.2024 та до структурного підрозділу Пенсійного фонду України, незалежно від місця знаходження підрозділу, на час розгляду зазначеної судової справи, враховуючи зазначене, посилання на зазначені документи як на докази у справі протирічать нормам чинного законодавства. З огляду на вказане відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
Позивач не погоджується із вказаним рішенням про відмову у призначенні пенсії та вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до приписів частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 вказаної статті передбачено види військової служби, до яких віднесено: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-ХІІ), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон №1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 09.11.1991 року №1788-ХІІ передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
На підставі пункту 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці:
участь у бойових діях у воєнний час;
час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії;
час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;
час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1988 року;
час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу відповідно до Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки";
час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення;
час служби, зазначений у постанові Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 30 "Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН" (зі змінами);
час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичних установ України, їх співробітників та членів їх сімей;
інші періоди, зазначені в підпункті "а" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей".
В підпункті "а" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" визначено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці:
участь у бойових діях у воєнний час;
час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;
час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року;
час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей;
час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
З матеріалів справи вбачається, що позивач просить зарахувати йому час перебування на лікарняному з 13.02.2023 року по 17.02.2024 року, з 19.10.2023 року по 10.11.2023 року, з 15.11.2023 року по 06.12.2023 року, з 18.04.2024 року по 04.05.2024 року до пільгового стажу роботи у розрахунку один місяць служби за три місяці, при цьому, будь-які відомості про перебування на лікарняному позивачем до пенсійного фонду та до суду надано не було в тому числі відомості про лікування від травм, контузій або поранень отриманих внаслідок участі в бойових діях.
Так, до позовної заяви позивачем надано довідку Військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2024 та медичну характеристику без номеру та дати відповідно до якої позивач перебував на лікуванні в медичному пункті частини в період з 13.02.2023 року по 17.02.2024 року, з 19.10.2023 року по 10.11.2023 року, з 15.11.2023 року по 06.12.2023 року, з 18.04.2024 року по 04.05.2024 року, при цьому такі докази не містять посилань щодо лікування унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії.
Згідно частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
З матеріалів справи вбачається, що страховий стаж позивача становить 42 роки 10 місяців 04 дні, в тому числі пільговий стаж роботи складає 24 роки 04 місяці 04 дні, що не достатньо для призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (менше 25 років).
Таким чином, враховуючи, що надані позивачем документи не підтверджують лікування унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії та те, що станом на дату звернення позивач не має необхідного пільгового стажу, суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача-2 є правомірним та таким, що прийнято у відповідності вимог чинного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв