Справа № 160/18963/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 року по справі №160/18963/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» до Дніпровської митниці про скасування рішень щодо класифікації товарів та карток відмов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано Рішення щодо класифікації товару від 04.06.2024 року №24UA0-КТ та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 110080/2024/000120 Дніпровської митниці.

Визнано протиправними та скасовано Рішення щодо класифікації товару від 04.06.2024 року №24UA2-КТ та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2024/000118 Дніпровської митниці.

Визнано протиправними та скасовано Рішення від 04.06.2024 року №24UA1-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2024/000119 Дніпровської митниці.

Визнано протиправними та скасовано Рішення від 04.06.2024 року №24UA4-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2024/000121 Дніпровської митниці.

Визнано протиправними та скасовано Рішення від 04.06.2024 року №24UA3-КТ та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2024/000126.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» витрати з оплати судового збору в сумі 12112 грн.

24.12.2024 року представником позивача подано заяву про стягнення на користь позивача судових витрат на правову допомогу, на переклад документів, на проведення експертизи, в якій просить:

- ухвалити додаткове рішення про стягнення з Дніпровської митниці (місцезнаходження: вул. Княгині Ольги, 22, 49038, м. Дніпро, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» судових витрат у справі №160/18963/24 на загальну суму 276 630,08 грн.

В обгрунтування означеної заяви представник позивача вказав, що заявлені до стягнення судові витрати по справі №160/18963/24 підтверджуються долученими документами до цієї заяви та до позовної заяви.

31.12.2024 року представником відповідача подано заперечення на заяву представника позивача, в якій викладені заперечення проти наявності підстав для її задоволення.

Стосовно витрат на правову допомогу представник відповідача вказує наступне. Дана справа є типовою справою в категорії «митні спори» та не передбачає великих затрат ні за об`ємом документів, ні за витраченим часом. Підготовка 3 додаткових пояснень, які надані представником позивача у цій справі, містять розрахунок вартості послуг адвоката, виходячи з вартості години роботи адвоката 3000,00 грн, що є значно завищеними, оскільки підготовка таких документів не потребувала значного часу та збирання доказів для підготовки. Крім цього, звертаємо увагу суду на той факт, що адвокат позивача представляв його інтереси в 4 аналогічних справах, 19.11.2024 року адвокат позивача подав до суду 8 аналогічних позовних заяв. Для надання правничої допомоги адвокатом підготовлено 12 пакетів аналогічних документів. Враховуючи вищевикладене, розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 105 000,00 грн за одну справу є значно завищеним, неспівмірним зі складністю справи, необґрунтованим та таким, що не підлягає відшкодуванню. Митний орган з огляду на зазначене, вважає, що відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу адвоката у зазначеному розмірі.

Також Дніпровська митниця заперечує проти стягнення витрат на проведення експертизи, оскільки позивач за своїм власним бажанням звернувся до Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України з метою проведення комплексної товарознавчої та хімічної експертизи. За результатами проведеної експертизи встановлено, що визначені експертами характеристики товару є аналогічними з тими, які були встановлені Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби за результатами проведених досліджень Держмитслужби та на підставі яких митницею прийнято оскаржувані рішення про класифікацію товарів. Повноваження щодо класифікації товарів належать до виключної компетенції митних органів. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Водночас, митниця з посиланням на ст. 254 МКУ не погоджується з вимогою позивача про стягнення на його користь витрат на переклад документів, так як декларантом до митного оформлення було надано документи без перекладу. Таким чином, саме на позивача покладається обов`язок по здійсненню перекладу, що свідчить про неможливість стягнення таких витрат з рахунків відповідача.

03.01.2025 року представником позивача подані додаткові пояснення по справі, в яких, окрім іншого вказав, що відповідач не надає свого контр розрахунку, який, на його думку, був би не завищеним, ураховуючи ринкову вартість адвокатських послуг у місті Київ, або місті Дніпро, або місті Кривий ріг, як і не надає жодних доказів, що підтвердили б завищення вартості послуг адвоката. Разом з тим, представник позивача не погоджується з твердженнями митниці щодо складності справи, так як у позивача виникло зобов`язання сплатити акцизний збір та податок на додану вартість до вирішення судової справи по суті, що загалом становило більше 1,5 млн грн. Таке фінансове навантаження завдало значної шкоди підприємству, яке в умовах воєнного стану жодного дня не зупинялось та продовжувало свою діяльність; використовуючи кредитні кошти, намагається переорієнтувати виробництво на нову сировину з Європи задля запобігання зупинці підприємства та збереження робочих місць.

Одночасно представник позивача, посилаючись на ст. 137 КАС України, вказав щодо недоречності тверджень митниці про заперечення компенсації витрат на експертизу з огляду на те, що вона проведена на замовлення позивача, адже позивач скористався правом, наданим йому законом.

Також зауважено на наявності підстав для стягнення на користь позивача витрат на переклад документів, долучених до матеріалів справи.

Досліджуючи клопотання представника позивача про стягнення судових витрат по справі, суд вказує таке.

Стосовно витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 105 000 грн.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу; витрати, що пов`язані із прибуттям до суду.

Так, за змістом приписів ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як зазначалося вище, за правилами ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 105 000,00 грн., представником позивача надано:

1. Договір про надання правової допомоги №51/2019 від 11.12.2019 року, укладений між ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» та АО «ГРУПА БІЗНЕС ПАРТНЕРІВ». Відповідно до п. 4.1 Договору гонорар АО клієнт оплачує в розмірі та порядку згідно з умовами, викладеними у додатку №1 до цього договору;

2. Додаток №1 від 11.12.2019 року до Договору про надання правової допомоги №51/2019 від 11.12.2019 року, яким визначено розмір винагороди адвокатського об`єднання та порядок здійснення розрахунків;

3. Додаток №1 від 17.12.2020 року до Договору про надання правової допомоги №51/2019 від 11.12.2019 року, яким визначено розмір винагороди адвокатського об`єднання та порядок здійснення розрахунків;

4. Акт приймання-передачі виконаних робі (наданих послуг) від 05.08.2024 року, яким ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» прийняло надані АО наступні послуги згідно з договором про надання адвокатських послуг від 11.12.2019 року №51/2019 у рамках судової справи №160/18963/24, виходячи з розрахунку 3000 грн за годину роботи адвоката:

- Підготовка позовної заяви до суду щодо визнання протиправним та скасування рішень Київської митниці щодо класифікації товару та карток відмов у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Витрачений час 22 години. Вартість 66 000 грн.

5. Акт приймання-передачі виконаних робі (наданих послуг) від 22.12.2024 року, яким ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» прийняло надані АО наступні послуги згідно з договором про надання адвокатських послуг від 11.12.2019 року №51/2019 у рамках судової справи №160/18963/24, виходячи з розрахунку 3000 грн за годину роботи адвоката:

- складання відповіді на відзив від 19.08.2024 року 12 000 грн (4 години);

- складання клопотання про проведення експертизи від 10.09.2024 року 6 000 грн (2 години);

- складання клопотання про зупинення провадження по справі від 11.09.2024 року 3 000 грн (1 година);

- складання додаткових пояснень по суті справи від 21.10.2024 року 6 000 грн (2 години);

- складання додаткових пояснень по суті справи від 12.11.2024 року 3 000 грн (1 година);

- складання додаткових пояснень по суті справи від 18.11.2024 року 9 000 грн (3 години).

6. Рахунок на оплату №183-160/18963/24 від 05.08.2024 року на суму 66 000 грн;

7. Рахунок на оплату №219-160/18963/24 від 22.12.2024 року на суму 39 000 грн;

8. Платіжні інструкції №4710 від 14.10.2024 року на суму 66 000 грн та №4858 від 23.12.2024 року на суму 39 000 грн.

Згідно з Постановою Верховного суду від 08.02.2022 року по справі №160/6762/21 вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, що включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Аналогічна позиція суду викладена у постанові Верховного Суду від 17.08.2022 року по справі №580/3324/19.

Крім того, Верховним Судом у додатковій постанові від 08.03.2023 року у справі №873/52/22 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховним Судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Тож, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Таким чином, аналізуючи документи надані представником позивача на підтвердження витрат на правничу (правову) допомогу, враховуючи категорію та складність справи, ціну та предмет позову, з огляду на розгляд справи без проведення судових засідань, а також наявність сталої судової практики щодо спорів з даним предметом позову, суд вважає справедливим, розумним та співмірним розміром професійної правової допомоги, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн.

Стосовно витрат на переклад документів у розмірі 24 368 грн.

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до частини 5 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Разом з тим, частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що перекладач допускається ухвалою суду за клопотанням учасника справи або призначається з ініціативи суду.

Тобто, залучення перекладача до участі в адміністративному судочинстві здійснюється за ухвалою суду на підставі клопотання учасників справи або з ініціативи суду.

Для підтвердження понесених витрат на залучення перекладача представником позивача надано: рахунки-фактури №ЕКСП-11918 від 27.05.2024 року та №ЕКСП-11944 від 30.05.2024 року, складені ФОП ОСОБА_1 , та платіжні інструкції №4375 від 29.05.2024 року та №4383 від 05.06.2024 року.

Під час судового розгляду справи №160/18963/24 питання щодо залучення перекладача судом не вирішувалось, клопотання про залучення перекладача до суду не надходило, договору про залучення позивачем перекладача також не було надано.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про стягнення витрат в частині витрат на переклад документів, пов`язаних з розглядом справи, задоволенню не підлягає.

Стосовно витрат на проведення експертизи у розмірі 147 262,08 грн.

Так, у матеріалах справи №160/18963/24 наявні два висновки Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз:

- висновок експерта № 24-4651/2 від 25.09.2024 року товарознавчої експертизи;

- висновок експертів № 24-4651 від 11.09.2024 року за результатами проведення комісійної експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів в а/с №160/18963/24.

Представником позивача 12.09.2024 року до клопотання про зупинення провадження по справі долучено наступні документи:

- договір №24-4651 від 26.08.2024 року на виконання судових експертиз №24-4651, 24-4651/2, який укладений між ТОВ «А-ЕНЕРГІЯ» та Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України;

- рахунок №24-4651/2 (32) від 26.08.2024 року за проведення експертизи на суму 9087,36 грн, одержувач ОНДІСЕ;

- рахунок №24-4651 (53) від 26.08.2024 року за проведення експертизи на суму 18174,72 грн, одержувач ОНДІСЕ;

- рахунок №34 від 26.08.2024 року на суму 120 000 грн;

- платіжні інструкції №4584 від 29.08.2024 року (18174,72 грн), №4585 від 29.08.2024 року (9087,36 грн), №4586 від 29.08.2024 року (120 000 грн).

З урахуванням вищевикладеного, суд наголошує, що судові витрати, пов`язані із проведенням експертиз у розмірі 147 262,08 грн підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Суд зауважує, що доводи відповідача у поданих запереченнях про те, що відповідні висновки експертів носять інформаційний та довідковий характер не є підставою для відмови у стягненні витрат сторони витрати на проведення експертиз.

Згідно з частин 1 та 5 статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення в якому вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних із залученням експертів.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 132, 134, 139, 143, 232, 252, 295, 297 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача по справі №160/18963/24 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» () судові витрати з оплати витрат на професійну правничу допомогу 20 000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А-ЕНЕРГІЯ» () витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 147 262,08 грн, понесені позивачем у даній справі.

В іншій частині заяви представника позивача по справі №160/18963/24 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко