Справа № 440/12923/24
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/12923/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2024 року ОСОБА_1 засобами системи "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.09.2024 № 20 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 05.09.2024; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 05.09.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримує пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". 05.09.2024 звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. Однак оскаржуваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.09.2024 № 20 відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки така вже призначена позивачу на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 13 Закону №1788-XII та Закону №1058-IV. Зазначає, що Закон №1058-IV набув чинності з 01.01.2004. Позивачу була призначена пенсія відповідно до статті 13 Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон №1058-IV. За призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивач звернувся вперше. Вважає, що за таких умов підлягають застосуванню положення статті 40 Закону №1058-IV про те, що для обчислення розміру пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) України, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Відтак обчислення розміру пенсії позивача за віком відповідно до Закону №1058-IV має здійснюватися із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки, оскільки заявник звернувся за призначенням цієї пенсії у 2024 року. У зв`язку із таким порушенням прав позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №300/5450/23.

Ухвалою від 21.11.2024 поновлено провадження у справі.

У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що нормами чинного законодавства не передбачено переведення з пенсії за віком призначеної відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Законом № 1058 з урахуванням віку та наявного пільгового стажу роботи за Списком № 2 передбачених ст.13 Закону № 1788 на пенсію за віком згідно ст. 26 Закону № 1058 після досягнення 60 років та застосування при цьому показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021- 2023 роки.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем вже реалізовано право на призначення пенсії за віком, тому у заяві про перехід з одного виду пенсії на інший (з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах) позивач претендує на пенсію в межах одного виду (пенсія за віком).

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 20.04.2015 у віці 55 років переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Законом № 1058 з урахуванням віку та наявного пільгового стажу роботи.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 05.09.2024 про перехід на інший вид пенсії (призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058).

Відповідно до пункту 4.2 Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 за принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії № 20 від 11.09.2024. У рішенні про відмову від 11.09.2024 зазначено, що проводити перехід на інший вид пенсії у зв`язку з наданими документами немає підстав, оскільки заявником не надано додаткових документів для проведення перерахунку пенсії та незрозуміло на який вид пенсії перевести заявника. Згідно матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 20.04.2015.

Позивач, не погодившись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, звернувся до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує такі правові норми.

З 01.01.1992 введено в дію Закон №1788-XII в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01.04.1992 введено в дію Закон №1788-XII в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом "б" частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, для працівників, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, статтею 13 Закону № 1788-ХІІ для відповідних категорій осіб передбачено пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон №1058-IV, який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Отже, з 01.01.2004 Закон №1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788-XII.

Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Порядок переведення з одного виду пенсії на інший регламентовано статтею 45 Закону №1058-IV, частиною третьою якої визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Таким чином, показник середньої заробітної плати при переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом №1058-ІV, на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої зазначеним нормативно-правовим актом.

У цій справі спірним є питання чи набув позивач (який отримує пенсію, призначену на пільгових умовах) після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, право на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону № 1058-IV, оскільки за таким призначенням він звернувся вперше.

Дане питання було предметом розгляду судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі № 300/5450/23, висновки якої викладені у постанові від 22.10.2024 та відповідно до статті 242 КАС України є обов`язковими для врахування судом.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду відступила від попередніх висновків (викладених у постановах Верховного Суду від 17.06.2021 у справі №336/7438/16-а, від 13.02.2019 у справі №334/917/17 та інших) та сформувала такі:

1) статтею 13 Закону 1788-XII для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку;

2) пільгова пенсія за віком, призначена з урахуванням положень Закону 1788-XII, призначається та виплачується в порядку та на умовах, що визначені Законом №1058-IV, а тому особи, які отримують таку пенсію, не мають права на перехід на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058-IV після досягнення ними пенсійного віку.

Застосовуючи такі висновки касаційного суду до обставин цієї справи, суд зазначає, що заява ОСОБА_1 від 05.09.2024, подана до територіального органу Пенсійного фонду України, стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була йому призначена, тому така пенсія не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко