Справа № 280/6064/23
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

07 січня 2025 року Справа № 280/6064/23
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпака А.В., перевіривши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну сторони по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з моменту припинення виплати.

06.01.2024 на адресу суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій останній просить суд замінити сторону в рішенні суду на підставі ст. 52, 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Заява мотивована тим, що у зв`язку із тим, що позивач по справі наразі перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, є необхідність заміни первісного відповідача належним.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про її невідповідність вимогам КАС України.

Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Суд зазначає, що процесуальне правонаступництво необхідно розуміти як заміну або вибуття в адміністративній справі сторони чи третьої особи в разі переходу правового статусу від однієї особи до іншої (правонаступника), зокрема компетенції між суб`єктами владних повноважень, у спірних матеріальних правовідносинах. Залучення правонаступника до участі в розгляді та вирішенні адміністративної справи має відбуватися шляхом постановлення ухвали як за ініціативою суду, так і зацікавлених осіб.

Отже, ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони в зобов`язанні (правонаступництво) на стадії виконавчого провадження є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством, що оформлюється ухвалою (стаття 52 КАС України).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 905/1956/15.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 2а- 23895/09/1270.

Водночас, можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва:

1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та

2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 11.10.2019 року у справі № 812/1408/16.

Водночас, у цій справі обставини справи є відмінними, оскільки правонаступництво у вищевказаних формах не відбулося.

Так, суд зазначає, що відповідно до ст. 104 Цивільного Кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Тобто, підставою для заміни Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві є перехід правового статусу від однієї особи до іншої (правонаступника), зокрема компетенції між суб`єктами владних повноважень, у спірних матеріальних правовідносинах.

Суд зазначає, що в матеріалах заяви відсутні докази реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації відповідача у справі, а саме Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як і доказів того, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві є правонаступником відповідача у справі.

Щодо посилання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на ст. 379 КАС України, як на підставу для заміни відповідача, суд вважає необгрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи вказані положення статті 379 КАС України, суд зазначає, що вказана стаття застосовується: по-перше у разі заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником; по-друге у разі заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено судом, виконавчий лист у цій справі не видавався. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не долучено до заяви доказів існування відкритого виконавчого провадження щодо виконання рішення суду по справі №280/6064/23.

За відсутності доказів видачі виконавчого листва або фактичної наявності відкритого виконавчого провадження, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві просить замінити сторону, суд позбавлений можливості здійснити розгляд заяви по суті.

В силу приписів ч. 1 ст. 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Суд зазначає, що подана Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві заява про заміну відповідача не відповідає вимогам ч. 1 ст. 167 КАС України, оскільки в частині заміни відповідача є очевидно необгрунтованою та безпідставною.

Також не надано доказів надсилання вказаної заяви Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області та ОСОБА_1 .

Частиною 2 ст. 167 КАС України визначено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Відтак подану заяву належить повернути відповідачу без розгляду на підставі положень ч. 2 ст. 167 КАС України.

Окремо суд зауважує, що повернення даної заяви без розгляду не перешкоджає Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві повторно звернутися до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому листі або виконавчому провадженні в порядку ст. 379 КАС України.

При цьому, суд зазначає, що фактична зміна місця проживання/перебування позивача не може бути підставою для зміни сторони виконавчого провадження.

Відповідні висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.04.2021 року у справі № 429/3281/13-а, згідно з якими фактична зміна місця проживання/перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи в обласному органі Пенсійного фонду України не є підставою для заміни боржника правонаступником щодо виконання рішення суду.

Крім того відповідач вірно зі слався на постанову Верховного Суду від 11.10.2019 по справі № 812/1408/16, в якій Суд дійшов висновку, що «У разі зміни місця обслуговування (обліку) платника податків не відбувається фактичного (компетенційного) або процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва контролюючих органів. Обставини, з якими Закон № 1404-VIII і стаття 379 КАС України пов`язують можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження, у такому разі відсутні, відповідно органом, який має забезпечити виконання судового рішення та відновити права платника податків, є той, якого зобов`язано судовим рішенням, що набрало законної сили, вчинити певні дії».

Керуючись ст. 167, 248, 256, 379 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну сторони по справі №280/6064/23, - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Сіпака