Справа № 280/5139/24
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 січня 2025 року

м. Київ

справа №280/5139/24

адміністративне провадження № К/990/45237/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.07.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі № 280/5139/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

25.11.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.07.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі № 280/5139/24 за вищевказаним позовом, з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Верховного Суду від 11.12.2024 касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліку шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити належні підстави оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України).

Згідно з довідкою про доставку електронного листа ухвала про залишення касаційної скарги без руху доставлена до електронного кабінету скаржника 13.12.2024 о 00:09 год.

Згідно з частиною шостою статті 251 КАС України, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, то воно вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, зазначена ухвала вважається врученою скаржнику 13.12.2024, а відповідно скаржник повинен був усунути недолік в строк до 23.12.2024.

В межах встановленого ухвалою Верховного Суду від 13.12.2024 строку скаржником надіслано до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу, в якій, окрім, обґрунтувань підстави касаційного оскарження судових рішень в цій справі, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, які є аналогічними тим, що були зазначені в касаційній скарзі та яким Верховним Судом вже надавалась оцінка в ухвалі від 23.12.2024 наведено інші, зокрема, обґрунтовуючи право на подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідач вказує, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) та Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 31.05.2019 у справі №314/272/17, від 31.05.2019 у справі №185/746/17, від 20.03.2018 у справі №336/368/16-а, від 03.04.2018 у справі №753/8128/16-а, від 21.02.2020 у справі №185/1389/17, від 27.03.2020 у справі №335/8983/17, від 15.05.2020 у справі №334/13/16-а та від 30.11.2023 у справі №580/3792/23 щодо обчислення позивачці пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням зазначеного виду пенсії.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

В постановах Верховного Суду від 31.05.2019 у справі №314/272/17, від 31.05.2019 у справі №185/746/17, від 20.03.2018 у справі №336/368/16-а, від 03.04.2018 у справі №753/8128/16-а, від 21.02.2020 у справі №185/1389/17, від 27.03.2020 у справі №335/8983/17, від 15.05.2020 у справі №334/13/16-а та від 30.11.2023 у справі №580/3792/23, на які скаржник посилається на підтвердження підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, предметом оскарження були дії територіального органу Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні позивачам (яким раніше призначалась пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статей 13-14 Закону № 1788-ХІІ та пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку), відповідно до положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням цієї пенсії.

Натомість у цій справі предметом оскарження є дії відповідача щодо обчислення ОСОБА_1 (яка раніше отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону 1788-XII), пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

Отже, Верховний Суд зазначає, що аналізи постанов Верховного Суду від 31.05.2019 у справі №314/272/17, від 31.05.2019 у справі №185/746/17, від 20.03.2018 у справі №336/368/16-а, від 03.04.2018 у справі №753/8128/16-а, від 21.02.2020 у справі №185/1389/17, від 27.03.2020 у справі №335/8983/17, від 15.05.2020 у справі №334/13/16-а та від 30.11.2023 у справі №580/3792/23, на які зроблено посилання в уточненій касаційній скарзі як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень у справі № 280/5139/24 не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах, правовідносини у яких є подібними, оскільки вони ухвалені за інших фактичних обставин у справі, що в свою чергу не дозволяє аналогічно застосувати ті ж самі положення законодавства й відповідну правову позицію у справі № 280/5139/24 та виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій за цією касаційною скаргою, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного суду від 11.12.2024 про залишення касаційної скарги без руху та не надано до Верховного Суду уточненої касаційної скарги із зазначенням належних підстав оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.07.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі № 280/5139/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи, у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Н.В. Коваленко,

Судді Верховного Суду