Справа № 382/2022/24
Суддя: Шевченко О. В.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 382/2022/24
Провадження 2-а/382/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Шевченко О. В.

при секретарі Чепіль А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Воробей Іллі Вікторовича до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського РУП Бойко Олександр Володимирович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

12.11.2024 ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 998252 від 01.11.2024, винесену відносно ОСОБА_1 щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Обґрунтовуючи свій позов зазначив, що 01 листопада 2024 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Бориспільського РУП Бойко Олександром Володимировичем складено постанову серії БАД № 998252 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки цього дня о 07 годині 13 хвилин у місті Яготин по вулиці Відродження

ОСОБА_1 керував автомобілем «Део Ланос» державний номер НОМЕР_1 , здійснив стоянку не на лівому боці, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку, чим порушив п.п.15.3 Правил дорожнього руху України. Позивач стверджує, що даної події, що мала нібито місце 01.11.2024 о 07:13 годин у місті Яготин по вулиці Відродження не було, тобто ОСОБА_1 не порушував вимоги п.п.15.3 ПДР України.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області Шевченко О. В. від 25.11.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву.

03.12.2024, тобто у строк встановлений вищевказаною ухвалою, через систему «Електронний суд» на адресу Яготинського районного суду Київської області від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог ОСОБА_2 заперечує в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД

№ 998252 від 01 листопада 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу не на лівому боці дороги, що має по одній смузі руху в кожному напрямку, чим порушив п. 15.3 ПДР України. Разом з тим, відповідач на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, додає відеозаписи з портативного відеореєстратора поліцейського, у яких зазначається, що дійсно ОСОБА_1 , 01.11.2024 у м. Яготин по вул. Відродження, 1, здійснена стоянка транспортного засобу DAVEWOO LANOS,

д. н. з. НОМЕР_2 з порушенням п. 15.3 ПДР України, а саме не на лівому боці дороги, що має по одній смузі руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом. Окрім цього на наданих відеозаписах вбачається, що позивачем жодним чином не заперечується факт порушення останнім ПДР України, а також у тексті адміністративного позову позивач не вказує, яким чином, на його думку, насправді відбувалися події, а зазначає лише на недостатність доказів для винесення постанови і наводить посилання на норми законодавства та практику судочинства.

07.01.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що долучені докази до відзиву на позовну заяву, як зазначає представник відповідача відеозаписи з портативного відеореєстратора поліцейського, не містять навіть кількість фрагментів відеозапису та назву технічного засобу за допомогою якого ці записи зафіксовані, тому не можна вважати належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення і, як наслідок, в силу вищезазначених положень ст. 74 КАС України відеозаписи поліцейських є недопустимими, оскільки одержані з порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права. Разом з тим , зазначає, що інших доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не надано.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат

Воробей І. В. не прибули, про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином, натомість представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області, а також третя особа у судове засідання не прибули, про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином, натомість відповідач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень збоку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;

6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2024 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Бориспільського РУП Бойко Олександром Володимировичем складено постанову серії БАД № 998252 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 340 гривень за те, що останній о 07 годині 13 хвилин у місті Яготин по вулиці Відродження ОСОБА_1 керував автомобілем «Део Ланос» державний номер НОМЕР_1 та здійснив стоянку не на лівому боці, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку, чим порушив п.п.15.3 Правил дорожнього руху України. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП і строк оскарження за ст. 289 КУпАП, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у вищевказаній постанові. Крім того, копію зазначеної постанови ОСОБА_1 вручено на місці скоєння адміністративного правопорушення, про що також свідчить особистий підпис ОСОБА_1 .

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху, зокрема, зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам .

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідальність наступає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками і тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Приписи ст. 251 КУпАП, надають право працівникам поліції використовувати інформацію відеозапису, а також фотофіксацію в якості доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю..

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, представник відповідача надав через систему «Електронний суд» до суду відеозапис правопорушення від 01.11.2024. Дослідженням цього відеозапису встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно здійснив зупинку автомобіля не на лівому боці дороги, що має по одній смузі руху в кожному напрямку, а точніше майже посередині дороги.

Відповідно до п. 1.10. ПДР, зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Згідно вимог п. 15.1. ПДР, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Крім того, відповідно до п. 15.3. ПДР, у населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Згідно п. 1.10. ПДР, проїзна частина це елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Згідно з вимогами п. 15.9 ПДР, зупинка забороняється: (а) на залізничних переїздах; (б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); (в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; (г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; (ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; (д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; (е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; (є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; (ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився; (з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; (и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

У позові позивач вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечує, зазначивши, що нібито даної події, що мала місце 01.11.2024 о 07:13 годин у місті Яготин по вулиці Відродження не було, тобто ОСОБА_1 не порушував вимоги п.п.15.3 ПДР України.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Як встановлено частинами 1, 3 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 4 ст. 77 КАС України передбачено, що докази до суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у час та місці, що вказані в оскаржуваній постанові, керуючи транспортним засобом DAVEWOO LANOS, д. н. з. НОМЕР_2 здійснив стоянку не на лівому боці дороги, а точніше майже посередині дороги, що має по одній смузі руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом. Окрім цього на наданих відеозаписах вбачається, що позивачем жодним чином не заперечується факт порушення останнім ПДР України. Позивач здійснив власноручний підпис у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Враховуючи вищенаведене, та те, що в матеріалах справи є докази відеофіксації недотримання позивачем ОСОБА_1 п. 15.3. ПДР, на підставі яких судом встановлено, що позивач дійсно 01.11.2024 о 07 год. 13 хв. у місті Яготин по вулиці Відродження, керуючи транспортним засобом «Део Ланос» державний номер НОМЕР_1 , здійснив стоянку не на лівому боці, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку, чим порушив п.п.15.3 Правил дорожнього руху України. Суд вважає повністю надуманими пояснення позивача ОСОБА_1 щодо не вчинення ним адміністративного правопорушення, вважає їх способом захисту, який він обрав з метою уникнення останнім адміністративної відповідальності. Такі пояснення повністю спростовуються встановленими судом під час судового розгляду фактичними обставинами справи.

Враховуючи наведене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, доведена, а оспорювана постанова є законною.

Суд при розгляді вказаної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та наділений повноваженнями, згідно з п. 1 ч. 3

ст. 286 КАС України, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Отже, постанову поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Бориспільського РУП Бойко Олександром Володимировичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 998252 від 01.11.2024 необхідно залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

При такому вирішенні позову судові витрати по справі понесені ОСОБА_1 необхідно покласти на його рахунок.

На підставі наведеного, Правил дорожнього руху, ст. ст. 9, 23,122, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 288, 289 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 5-13, 72, 73, 74, 75, 77, 121-123, 241-246, 250, 255, 257, 262, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Воробей Іллі до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського РУП Бойко Олександр Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 998252 від 01.11.2024, відмовити.

Судові витрати по справі понесені ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , покласти на його рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повні найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Київській області, місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15, .

Дата складення повного рішення 07.01.2025.

Суддя Олена ШЕВЧЕНКО