Справа № 320/538/25
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 січня 2025 року Київ № 320/538/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся 06.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Київського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення - додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 13.05.2022 по 02.06.2022; з 03.06.2022 по 23.06.2022; з 27.06.2022 по 11.07.2022; з 27.07.2022 по 16.08.2022; з 21.09.2022 по 24.10.2022, з 05.01.2023 по 27.01.2023 у розмірі по 100000,00 грн. пропорційно із розрахунку на місяць у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування і виплатити ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 13.05.2022 по 02.06.2022; з 03.06.2022 по 23.06.2022; з 27.06.2022 по 11.07.2022; з 27.07.2022 по 16.08.2022; з 21.09.2022 по 24.10.2022, з 05.01.2023 по 27.01.2023 у розмірі по 100000,00 грн. пропорційно із розрахунку на місяць у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Адміністративний позов не відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на таке.

Згідно із частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

Позивач оскаржує бездіяльність військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення - додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 13.05.2022 по 02.06.2022; з 03.06.2022 по 23.06.2022; з 27.06.2022 по 11.07.2022; з 27.07.2022 по 16.08.2022; з 21.09.2022 по 24.10.2022, з 05.01.2023 по 27.01.2023 у розмірі по 100000,00 грн. пропорційно із розрахунку на місяць у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач проходив військову службу у відповідача з 2009 року по 02.03.2023 - день припинення контракту. У період з 13.05.2022 по 02.06.2022; з 03.06.2022 по 23.06.2022; з 27.06.2022 по 11.07.2022; з 27.07.2022 по 16.08.2022; з 21.09.2022 по 24.10.2022, з 05.01.2023 по 27.01.2023, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Стверджував, що на момент звільнення позивача зі служби, виключення його зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення, частина друга статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, не обмежувався будь-яким строком.

Зазначено також, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду з позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Окрім того, у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, працівник не обмежується будь-яким строком звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, яка включає усі виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Крім того, у позові зазначив, що звернувся до відповідача із заявою для захисту свого порушеного права, та після відповіді відповідача, якою було відмовлено у виплаті спірної додаткової винагороди, звернувся з позовом до суду.

За результатами вивчення змісту заяви судом не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду, з огляду на таке.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою, другою статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у редакції, чинній до 19.07.2022, передбачалось, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі - Закон №2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, і, відповідно, до частин першої, другої статті 233 КЗпП України.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви), працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Суд зазначає, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.

Як установлено судом, із цим позовом звернувся до суду лише 06.01.2025 через підсистему «Електронний суд», поза межами тримісячного строку звернення до суду у правовідносинах, які виникли у період із 13.05.2022 по 02.06.2022; з 03.06.2022 по 23.06.2022; з 27.06.2022 по 11.07.2022; з 27.07.2022 по 16.08.2022; з 21.09.2022 по 24.10.2022, з 05.01.2023 по 27.01.2023.

Отже, позивач пропустив встановлений законодавством тримісячний строк звернення до адміністративного суду, а звернення до відповідача і отримання відмови не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації права на додаткову винагороду, і, ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

У силу вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Скрипка І.М.