Справа № 400/11973/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 січня 2025 р. № 400/11973/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., перевіривши матеріали позовної заяви

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про:

визнання протиправним дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивачу з 30.01.2020 року по 31.12.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивачу з 01.01.2021 по 31.12.2021, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 01.01.2022 по 31.12.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивачу з 01.01.2022 по 31.12.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 01.01.2023 по 31.12.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та позивачу з 01.01.2023 по 31.12.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 01.01.2024 по 27.02.2024 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивачу з 01.01.2024 по 27.02.2024 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

20.12.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надав позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі № 400/11973/24 в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 27.02.2024.

26.12.2024 представник позивача подав до суду заяву про поновлення строків, яку обґрунтував тим, що:

у період з 19.07.2022 по теперішній час проходить військову службу;

із цим позовом позивач звернувся у межах тримісячного строк із дати отримання листа відповідача від 05.12.2024 № 24/5/925/1, в якому зазначено відомості про виплачене йому грошове забезпечення за період служби у відповідача;

З цього приводу суд зазначає наступне.

Так, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання довідок про розмір його грошового забезпечення 11.07.2024, тобто більш чим через 5 місяців з дня його виключення зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2024 № 59.

У постанові від 06.12.2024 у справі № 400/5432/24 Верховний Суд визнав «безпідставними посилання касатора на те, що про порушення своїх прав щодо отримання грошового забезпечення в належному розмірі він дізнався лише з листа відповідача від 01.05.2024 № 1330, оскільки про розмір виплаченого йому грошового забезпечення він дізнавався щомісячно, і не був позбавлений права під час проходження військової служби на звернення до відповідача про надання йому роз`яснень щодо складових виплаченого йому грошового забезпечення та проведених утримань податку та інших обов`язкових платежів.»

Відтак дата отримання позивачем від відповідача довідок про розмір виплаченого йому грошового забезпечення за відповідний період не є датою, коли позивач дізнався (повинен був дізнатися) про можливе порушення його прав.

В ухвалі від 20.12.2024 у справі № 400/11973/24 про залишення позовної заяви без руху Миколаївський окружний адміністративний суд наголосив на тому, що про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за відповідний місяць позивач дізнавався першого числа місяця, який слідував за наступним місяцем. Крім цього, він не був позбавлений права під час проходження військової служби на звернення до відповідача про надання йому роз`яснень щодо складових виплаченого йому грошового забезпечення та проведення утримань податку та інших обов`язкових платежів.

Також про розмір нарахованого і виплаченого грошового забезпечення за період служби у відповідача позивач дізнався у день виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 27.02.2024, зокрема, зі змісту виданого йому на руки грошового атестата.

Отже, тримісячний строк звернення до суду щодо виплати йому грошового забезпечення спливає через три місяці з дня, коли позивач дізнався про порушення свого права, тобто щонайменше з 27.02.2024, а не з листа відповідача від 05.12.2024 № 24/5/925/1.

Що стосується такої підстави для поновлення строку як проходження ним військової служби у період дії воєнного стану, суд звертає увагу на наступне.

У пункті 57 мотивувальної частини постанови від 29.11.2024 у справі № 120/359/24 Верховний Суд сформував наступний правовий висновок щодо застосування положень статей 122 та 123 КАС України у правовідносинах, пропуск процесуального строку у яких пов`язаний саме з призовом по мобілізації до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності Держави Україна:

«Проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

5. Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.»

Таким чином, для сам факт проходження позивачем військової служби у період дії в Україні воєнного стану не є самостійною обставиною, що унеможливлює подання позову до адміністративного суду в строки, встановлені КАС України.

При встановлені того, чи є поважною причиною пропуску процесуальних строків військовослужбовцем, суд повинен з`ясувати особливості його правового статусу та характер його служби, а саме: наявність (відсутність) обмежень доступу до правової допомоги, особливості виконання обов`язків служби (службових обов`язків), фактор часу, повагу до особливого статусу військовослужбовців та обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя.

У період з 27.10.2015 по 27.02.2024 позивач весь час проходив військову службу на офіцерських посадах в управлінні (штабі) військової частини НОМЕР_1 , місцезнаходженням якої є той самий населений пункт, де проживає позивач, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (по стройовій частині) від 27.10.2015 № 225 і від 27.02.2024 № 59, а також довідкою військової частини НОМЕР_3 від 05.12.2024 № 24/5/925/1.

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004 (далі Перелік № 309), населений пункт, де позивач проходив військову службу, і в якому він проживає, не відносився і не відносяться до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Позивач не надав суду доказів щодо його відрядження у вказаний період у райони, де ведуться бойові дії.

Таким чином, згідно з наявними матеріалами справи позивач у спірний період з 19.07.2022 по 27.02.2024 позивач:

проходив військову службу на офіцерських посадах в управлінні (штабі) військової частини НОМЕР_1 ;

проходив військову службу у населеному пункті, де він постійно проживає, і на території якого не велися і не ведуться бойові дії;

не відряджався (не перебував) під час проходження військової служби в районах ведення бойових дій.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що у період з 19.07.2022 по 27.02.2024 позивач не був обмежений у доступі до правової допомоги, мав можливість займатися особистими справами, зокрема ініціювати судові спори, тощо.

Водночас з 28.02.2024 позивач проходить військову службу на офіцерській посаді в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2024 № 59 та довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.12.2024 № 4/1421.

Відповідно до Переліку № 309 Херсонська міська територіальна громада відноситься з 01.05.2023 до територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 30.05.2023 № 566/0/15-23 відновлено з 01.06.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області.

З наведеного слідує, хоча місто Херсон і знаходиться на території активних бойових дій, однак безпекова ситуація в ньому дозволяє здійснювати на його території як функціонування державних електронних інформаційних ресурсів, так і правосуддя.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відтак територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, які не залучаються до ведення бойових дій.

Отже, з 27.02.2024 по 18.12.2024 (день подання цього позову) позивач не був обмежений у доступі до правової допомоги, мав можливість займатися особистими справами, зокрема ініціювати судові спори, тощо, оскільки він проходив військову службу:

на офіцерській посаді в органі військового управління, який не залучається до ведення бойових дій;

у населеному пункті, безпекова ситуація в якому дозволяє здійснювати на його території як функціонування державних електронних інформаційних ресурсів, так і правосуддя.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що наведені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду підстави не є поважними, і ця заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позовна заява у відповідній частині підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248, 256, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 від 26.12.2024 про поновлення строків звернення до Миколаївського окружного адміністративного суду.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 повернути в частині позовних вимог, а саме щодо:

визнання протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 19.07.2022 по 31.12.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, виплаченої у відповідний період, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивачу з 19.07.2022 по 31.12.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, виплаченої у відповідний період, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 01.01.2023 по 31.12.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та позивачу з 01.01.2023 по 31.12.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 01.01.2024 по 27.02.2024 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивачу з 01.01.2024 по 27.02.2024 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Г.Ярощук