Справа № 140/2361/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/2361/24 пров. № А/857/20343/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Сорока Ю.Ю.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 27 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області) про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком від 27.02.2024 №96, як батькові дитини з інвалідністю з дитинства, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та незарахуванні до загального стажу роботи періоду навчання згідно з уточнюючою архівною довідкою №03-25/01/2392 від 22.09.2023, виданою Волинським національним університетом ім. Л. Українки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) повторно розглянути заяву позивача від 27.02.2024 про призначення дострокової пенсії за віком, як батькові дитини з інвалідністю з дитинства, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду у справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України, зарахувавши до загального стажу роботи періоди навчання в Луцькому державному педагогічному інституті імені Л.Українки згідно з уточнюючою архівною довідкою №03-25/01/2392 від 22.09.2023, виданою Волинським національним університетом імені Л.Українки.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі № 140/2361/24 ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження позов було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 27.02.2024 №96 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 29.02.2024 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду у справі, зарахувавши до загального стажу роботи періоди навчання в Луцькому державному педагогічному інституті ім. Л.Українки згідно з уточнюючою архівною довідкою №03-25/01/2392 від 22.09.2023, виданою Волинським національним університетом ім. Л.Українки.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що за наявності необхідних умов (віку 55 років та страхового стажу не менше ніж 20 років) у позивача є право на призначення дострокової пенсії за віком згідно із пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки дружиною позивача не було використано можливості призначення вказаної пенсії за віком. При цьому суд вважає, що отримання матір`ю дитини ОСОБА_2 пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для призначення позивачу дострокової пенсії за віком, як батькові дитини з інвалідністю. Тому рішення про відмову у призначенні пенсії від 27.02.2024 №96 ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Окрім того, період навчання згідно з уточнюючою довідкою №03-25/01/2392 від 22.09.2023 Волинського національного університету ім. Л.Українки підлягає зарахуванню до загального трудового стажу роботи позивача, оскільки прізвище (окрім зайвого м`якого знаку), ім`я та по батькові позивача, а також дата народження, внесені до диплому, відповідають свідоцтву про народження серії НОМЕР_1 , виданому 27.12.1968, титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_2 та паспорту серії НОМЕР_3 , свідоцтву про шлюб серії НОМЕР_4 .

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ в Харківській області, яке у своїй скарзі просило таке скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належну правову оцінку всім обставинам справи, не в повній мірі досліджено докази у справі, що у свою чергу стало причиною порушення судом норм матеріального права, і як наслідок тягне за собою неправильне вирішення даної справи.

Стверджує, що оскільки мати дитини вже використала своє право на достроковий вихід на пенсію, то позивач права на призначення дострокової пенсії за віком згідно пункту 3 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування", як батько дитини інваліда з дитинства, не має. Окрім того звертає увагу, що для зарахування до загального стажу роботи періоди навчання в Луцькому державному педагогічному інституті ім. Л.Українки згідно з уточнюючою архівною довідкою №03-25/01/2392 від 22.09.2023, виданою Волинським національним університетом ім. Л. Українки, немає підстав, оскільки зазначені у вказаній довідці анкетні дані не відповідають паспортним даним позивача.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження номер НОМЕР_5 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний дитиною з інвалідністю до досягнення 6-ти річного віку, що підтверджується довідкою ЛКК та випискою із акта огляду МСЕК про встановлення інвалідності до довідки серії ВЛН №0111177 від 03.01.2013.

Згідно із медичним висновком ЛКК від 15.02.2024 №81 діагноз: вроджена вада розвитку зорових нервів (первинна атрофія дисків зорових нервів обох очей). Практична сліпота правого ока, слабозорість лівого ока. Вторинна розбіжна косоокість правого ока. У вказаному висновку зазначено, що ОСОБА_1 виховав до 6-ти річного віку дитину інваліда з дитинства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

29.02.2024 позивач звернувся із заявою до ГУ УПФ у Волинській області про призначення йому пенсії відповідно до частини 3 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування".

При цьому 19.02.2024 ОСОБА_2 , яка отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи з 10.12.2003, звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про те, що передає своє право на дострокове призначення пенсії за віком, як матері дитини з інвалідністю з дитинства ОСОБА_2 , 1992 р.н., своєму чоловікові ОСОБА_1 .

ГУ ПФУ в Харківській області рішенням №96 від 27.02.2024 відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що право на достроковий вихід на пенсію вже використала дружина позивача. Окрім того, позивачу не зараховано до загального стажу роботи періоди навчання в Луцькому державному педагогічному інституті ім. Л.Українки згідно з уточнюючою архівною довідкою №03-25/01/2392 від 22.09.2023, виданою Волинським національним університетом імені Л.Українки.

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (стаття 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років. За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Таким чином, матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей.

Відповідач не заперечує обставини, які надають право позивачу на призначення дострокової пенсії за віком, а саме наявність відповідного страхового стажу не менше 20 років, досягнення відповідного віку 55 років.

При цьому позиція пенсійного органу полягає у тому, що мати особи з інвалідністю з дитинства ОСОБА_2 одержує пенсію по інвалідності ІІІ групи від загального захворювання, а тому не може відмовитися від призначення дострокової пенсії за віком на користь позивача, оскільки використала своє право на пенсію.

Апеляційний суд вважає, що зазначена позиція пенсійного органу є помилковою з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, своє право на отримання пенсії із підстав, встановлених пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ОСОБА_2 не використала. Натомість вона вже отримує пенсію по інвалідності від загального захворювання, внаслідок чого делегувала своє дострокове право на пенсію за віком батьку особи з інвалідністю з дитинства, що підтверджується заявою самої ОСОБА_2 від 19.02.2024.

Положеннями абзацу 2 пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено спеціальне суб`єктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір`ю свого права на призначення пенсії за інвалідністю, передбаченого іншими нормами законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 12.11.2013 у справі №21-373а13. Верховний Суд від зазначеної правової позиції у своїх рішеннях станом на час розгляду справи не відступав.

Відтак, апеляційний суд вважає безпідставними посилання скаржника на те, що батьки дитини використали своє право на пенсію, як на підставу відмови позивачу в призначенні пенсії.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із доводами суду першої інстанції, що позивачу протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком, як батькові особи з інвалідністю з дитинства, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки під час розгляду справи суд встановив, що при призначенні позивачу дострокової пенсії, як батькові особи з інвалідністю з дитинства за вибором матері, дружина позивача отримувала інший вид пенсії, про що було відомо пенсійному органу.

Щодо незарахування пенсійним органом до загального стажу роботи періоду навчання згідно з уточнюючою довідкою №03-25/01/2392 від 22.09.2023 Волинського національного університету ім. Л.Українки, оскільки в даних про присвоєння кваліфікації прізвище не відповідає паспорту, апеляційний суд зазначає таке.

Судом першої інстанції встановлено, що помилку у прізвищі здійснено при зарахуванні до Луцького державного педагогічного інституту ім. Л. Українки на перший курс денної форми навчання факультету фізичного виховання на спеціальність "Фізичне виховання", а саме у наказі ректора №45-С від 23.08.1986: замість « ОСОБА_3 » записано « ОСОБА_4 ». У цій же довідці також зазначено, що у наказі ректора №28-С від 02.06.1987 про надання академічної відпустки на час служби у Радянській армії та наказі ректора №38-С від 27.06.1989 про дозвіл продовжити навчання на другому курсі після академічної відпустки для служби у лавах Радянської армії прізвище зазначено « ОСОБА_5 », а у наказі ректора №39-С від 22.06.1992 про присвоєння кваліфікації та звання вчителя фізичної культури середньої школи та дипломі встановленого зразка серії прізвище вказано « ОСОБА_4 ».

При цьому суд першої інстанції підставно звернув увагу, що прізвище (окрім зайвого м`якого знаку), ім`я та по батькові позивача, а також дата народження внесені до диплому відповідають свідоцтву про народження серії НОМЕР_1 , виданому 27.12.1968, титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_2 , паспорту серії НОМЕР_3 , свідоцтву про шлюб серії НОМЕР_4 , що свідчить про наявність описки у його прізвищі.

Тому апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції, що період навчання згідно з уточнюючою довідкою №03-25/01/2392 від 22.09.2023 Волинського національного університету ім. Л.Українки підлягає зарахуванню до загального трудового стажу роботи позивача.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі № 140/2361/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк