Справа № 480/7219/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 січня 2025 р.Справа № 480/7219/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі 480/7219/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 року у справі №480/7219/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №480/7219/21 залишено без задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 по справі № 480/7219/21 залишено без руху.

Надано позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання оригіналу документів про сплату судового збору.

03 січня 2025 року ОСОБА_1 подана заява про відвід колегії суддів: Мінаєвої О.М., Калиновського В.А., Кононенко З.О.

В обґрунтування заявник посилається на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів, а саме прийняття колегією суддів 23.12.2024 ухвали про залишення без задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишення його апеляційної скарги без руху з порушенням Конституції України та Закону України "Про судовий збір".

Позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", якою встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення, а отже і за подачу апеляційної скарги він теж звільнений від сплати судового збору. Крім того, заявник посилається на ст. 8 Закону України "Про судовий збір" якою позивач звільняється від його сплати якщо предметом позову є захист соціальних прав за ст. 46 Конституції на належний розмір пенсії та на ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за якими судовий збір не справляється. Проте, наведені висновки в ухвалі суду від 23.12.2024 року не містять передбачених законодавством підстав та повноважень суддів на його прийняття, чим порушують чинне законодавство та обмежує конституційне право на судовий захист заявника.

Крім того, позивач зазначає, що колегія суддів у складі Мінаєвої О.М., Калиновського В.А., Кононенко З.О. протиправно вимагають сплати судового збору за апеляційну скаргу, що свідчить про зловживання владними повноваженнями.

У відповідності до ч.1 ст.40 КАС України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши заяву про відвід, дослідивши матеріали справи вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України передбачений перелік підстав, за яких суддя не може брати участь в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому.

При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді ( п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ( п. 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Отже, метою запровадження інституту відводу судді від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи, викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід колегії суддів: Мінаєвої О.М., Калиновського В.А., Кононенко З.О., не є підставами для висновку, що судді, визначені для розгляду цієї справи, можуть проявити упередженість при її розгляді.

Доводи заявника стосовно порушення колегією суддів норм процесуального права при постановлені ухвали про залишення без задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору від 23.12.2024 року, свідчить саме про незгоду заявника з цим процесуальним рішенням суду, що у значенні вказаних вище імперативних приписів ч. 4 ст. 36 КАС України не є підставою для відводу.

На підставі викладеного, обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності колегії суддів Мінаєвої О.М., Калиновського В.А., Кононенко З.О., оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості колегії суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується ЄСПЛ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає заявлений відвід необґрунтованим, заява про відвід колегії суддів Мінаєвої О.М., Калиновського В.А., Кононенко З.О. у справі №480/7219/21 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 31, 36, 37, 39, 40, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Мінаєвої О.М., Калиновського В.А., Кононенко З.О. у справі № 480/7219/21 - відмовити.

Відповідно до ст. 40 КАС України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калиновський В.А.