Справа № 400/10658/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2025 р. № 400/10658/24
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. за участю секретаря судового засідання Дидіної А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП", вул. Знаменська, 4,м. Миколаїв,54037,
до Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.08.2024 року № 704,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський авіаремонтний завод» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області з вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №704 від 22.08.2024.

Свої позовні вимоги товариство обґрунтувало тим, що спірне податкове повідомлене-рішення прийнято з порушеннями чинного законодавства України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Зокрема, спираючись на хибні твердження про відсутність можливостей виконання господарських операцій, які побудовані контролюючим органом лише на власних припущеннях і домислах та ще й без проведення жодної перевірки таких постачальників, як ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП». В Акті перевірки контролюючим органом не доведено, що господарські операції з ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» фактично не відбулися. Податкове законодавство не ставить право платника податків на податковий кредит в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється виконання робіт чи надання послуг контрагентами та не надає йому повноважень здійснювати контроль дотримання усіма постачальниками товару (послуг) у ланцюгу постачання, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо, та не позбавляє права на податковий кредит за можливу непомірну діяльність будь-якого з контрагентів-постачальників у ланцюгу постачання. Підприємство не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом доказів, які б могли свідчити про узгодженість дій ТОВ «НАРП» та його постачальників для одержання незаконної податкової вигоди, позивач не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб. Відповідачем не надано жодного доказу, який би свідчив про наявність факту протиправної поведінки ТОВ «НАРП», про обізнаність позивача щодо протиправної поведінки його контрагенту і злагодженості дій між ними, тому відсутні підстави притягнення позивача до відповідальності.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позиції відповідач аргументував тим, що під час перевірки встановлені численні порушення податкового законодавства. Зокрема, позивач мав правовідносини з ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП». Відповідно до форми №20-ОПП підприємство декларує об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які проводиться діяльність лише з 22.02.2024, а саме офіс за адресою вул. Професора Підвисоцького, буд. 6 -В , м. Київ. Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платникiв податкiв - фізичних осiб, i сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, подано до ДПІ обліку у період з січня 2024 року по квітень 2024 року працювало у штаті 8 осіб. За даними інформації, яка міститься в базах даних контролюючого органу, ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» не є підприємством виробником. Згідно з інформаційними базами контролюючого органу ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» здійснює зовнішньоекономічну діяльність з імпорту з 2019 року по теперішній час: шини, акумулятори, камери гумові тощо. Імпорт товару, який зазначений у видаткових та податкових накладних виписаних на адресу ТОВ «НАРП» - відсутній. Згідно з даними ЄРПН ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» реєструє податкові накладні на адресу ТОВ «НАРП» у травні 2024 року наступної номенклатури з кодом УКТЗЕД : - підшипник 981067 ЮУС2 (ЕТУ 100/5); підшипник 981065 ЮУС2 (ЕТУ 100/5); підшипник 981065ЮУ (ЕТУ 100/5); підшипник ШС 10 (ЕТУ 100/5); підшипник 980079 ЮУ (ЕТУ 100/5); підшипник 0-1000807Ю (ЕТУ 100/3); - підшипник ОУ 981067 ЮТС2 (ТУ 100/5); підшипник 981067 ЮУ (ЕТУ 100/5); підшипник 981068ЮУ (ЕТУ 100/5); підшипник 980800 ЮУ (ЕТУ 100/5). За результатами аналізу даних ЄРПН за період з 01.01.2019 по теперішній час придбання ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» ТМЦ вищенаведеного найменування та зазначеними кодами УКТЗЕД, в тому числі їх імпорт - відсутній. ТОВ «НАРП» під час перевірки не надано етикетки, паспорти, сертифікати якості на ТЦМ, номенклатура якого зазначена у видаткових та податкових накладних виписаних ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» на адресу ТОВ «НАРП» за період травень 2024 року.

В судовому засіданні 06.01.2025 представники позивача та відповідача підтримали власні позиції, викладені у процесуальних заявах по суті справи. Представник позивача просив позов задовольнити, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Суд розглянув справу у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін в порядку загального провадження. В судовому засіданні 06.01.2025 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повний текст підписано 07.01.2025.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ТОВ «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» зареєстровано як юридична особа 16.02.2024 року шляхом перетворення з державного підприємства «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП».

Основним видом діяльності ТОВ «НАРП» є виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування.

03.05.2024 ТОВ «НАРП» уклав договір №40А-24 з ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» на постачання комплектуючих для літаків.

Відповідно до специфікації, ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» зобов`язалося поставити авіаційні підшипники на суму 379722 гривень.

В травні 2024 року ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» було здійснено два постачання підшипників на загальну суму 93642,00 гривень з них ПДВ 15607 гривень.

ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» на зазначене постачання виписав дві податкові накладні №41 від 16.05.2024 та №33 від 24.05.2024, які були зареєстровані в ЄРПН відповідно 06.06.2024 та 05.06.2024.

ТОВ «НАРП» включив зазначену суму 15607 гривень до складу податкового кредиту за травень 2024 року.

20.06.2024 ТОВ «НАРП» подало декларацію з податку на додану вартість за травень 2024 року за №. Відповідно до цієї декларації підприємство задекларувало у рядку « 20» суму від`ємного значення 4669603 гривень, з яких 2125890 гривень у рядку « 20.2.1» підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку.

05.07.2024 Головним управління ДПС у Миколаївській області видано наказ №919-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НАРП».

В період з 09.07.2024 по 15.07.2024 Головне управління ДПС у Миколаївській області, на підставі наказу №919-п від 05.07.2024 провело документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НАРП» та склало Акт №12509/14-29-07-04/09794409.

Під час перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «НАРП» дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2024 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету на суму 15607 гривень за взаємовідносинами з ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП».

22.08.2024 уповноваженою особою Головного управління ДПС у Миколаївській області, на підставі Акту №12509/14-29-07-04/09794409 прийнято податкове повідомлення-рішення №704 про зменшення ТОВ «НАРП» від`ємного значення суми податку на додану вартість на 15607 гривень.

Відповідно ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю, постачання послуг, ввезення товарів на митну територію України, вивезення товарів за межі митної території України, постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

У цьому випадку, контролюючий орган заперечує реальність господарських операцій позивача з постачальником ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» з тих підстав, що в обліку цього постачальника недостатньо активів щодо матеріальних, фінансових, організаційних та трудових ресурсів для виконання зобов`язань за договорами, а також не підтверджена номенклатура придбання за ланцюгом постачання відповідно до аналізу ЄРПН.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Досліджуючи реальність та товарність цих договорів, відповідно до роз`яснення Вищого адміністративного суду України викладеного у листі № 742/11/13-11 від 02.06.11, суд вважає, що саме за цими господарськими операціями будь-яких не будь інших документів, ніж ті які були надані позивачем (договори, товарні накладні, податкові накладні, платіжні доручення, акти приймання), бути не може.

У будь-якому випадку, відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доказування обставин безтоварності та не реальності господарських договорів покладено на податковий орган, а не на платника податків.

На думку суду, відповідачем таких доказів щодо правовідносин ТОВ «НАРП» з його контрагентом ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» не надано, а висновки, зроблені в Акті перевірки є поверховими, бездоказовими та передчасними.

Всі претензії до зазначеного контрагента носять загальний, абстрактний та неконкретний характер.

Відповідно до Акту перевірки ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» є платником ПДВ з 2015 року, декларує наявність офісного приміщення в м. Києві та найманих працівників у штаті 8 осіб. Та обставина, що в нього відсутнє складське приміщення у м. Києві жодним чином не може свідчити про не спроможність цього товариства виконувати свої зобов`язання з постачання товарів.

Взагалі суд вимушений констатувати, що контролюючий орган позбавляє права на податковий кредит та бюджетне відшкодування на підставі власних вигаданих уявлень про здійснення господарської діяльності, при якій у постачальників ТМЦ повинен завжди бути великий штат працівників, основних засобів, об`єктів нерухомості, земельні ділянки та ін. Але, законодавство жодним чином не пов`язує права платника податків на врахування сплачених на користь постачальника коштів на врахування у податковому кредиті, з наявністю у нього складів, земельних ділянок, певної кількості працівників, автомобілів та інших ресурсів.

Всі ці аргументи відповідача про неможливість постачальниками здійснювати господарську діяльність, оскільки на думку контролюючого органу в них недостатньої ресурсів, суд відкидає як надумані, які не узгоджується з вимогами законодавства, та жодним чином не можуть впливати на право платника на податковий кредит.

Відповідно до п.201.10. ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

У цьому випадку, всі податкові накладні були зареєстровані після 01.07.2017, що підтверджується самим Актом перевірки.

З 01.07.2017 законодавець чітко визначив, що сам факт реєстрацією ДФС податкової накладної в ЄРПН, свідчить про те, що контролюючим органом вже перевірено податкову чистоту господарської операції, оскільки під час реєстрації податкової накладної, контролюючий орган перевіряє ризики порушення норм податкового законодавства, а у разі їх підтвердження, має право зупинити та/або відмовити у реєстрації податкових накладних.

Суд звертає увагу на категоричність вимог п.201.10. ПК України, про те, що суми податку, що відносяться до податкового кредиту, підтверджені зареєстрованою після 01.07.2017 податковою накладною та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Більш того, саме для усунення негативної практики, до якої вдавались контролюючі органи протягом тривалого часу, коригування податкових зобов`язань платника податків через оцінку його правочинів, як безтоварних або нікчемних, подолання тривалою невизначеності та суб`єктивізму у питанні адміністрування податку на додану вартість, законодавцем були внесенні зміни до п.201.10 ПК України.

На думку суду, що ті всі аргументи відповідача зазначені як в акті перевірки так і у відзиві, щодо недостатності ресурсів у постачальників, не підтвердження походження ТМЦ аналізом бази ЄРПН, є слушними на стадії вирішення питання про реєстрацію податкових накладних.

Оскільки, контролюючим органом під час реєстрації податкових накладних ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» не були висунуто претензію щодо реальності та товарності зазначених господарських операцій, він втратив таку можливість висувати її стосовно отримувача (покупцеві) у подальшому. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (справа «Рисовський проти України»).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №704 від 22.08.2024.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (вул. Знаменська, 4,м. Миколаїв,549) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,547) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 22.08.2024 №704.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,547) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (вул. Знаменська, 4,м. Миколаїв,549) судові витрати в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 07.01.2025