Справа № 380/18382/24
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 рокусправа № 380/18382/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради Департаменту містобудування Управління земельних ресурсів про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд (за текстом): визнати протиправними рішення/дію/бездіяльність суб`єкта владних повноважень Львівської міської ради та зобов`язати відповідача прийняти певне рішення/вчинити певні дії, а саме внести зміни до ухвали № 1042 від 15.12.2011 року, а саме у пункт 11 у графу 2 слова " ОСОБА_2 " замінити словами " ОСОБА_1 " та у графі 4 цифри "600" замінити цифрами та словами "0,0600 га", кадастровий номер :08:002:0319.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним: 25 листопада 2021 року Обслуговуючий кооператив "Садівниче товариство "Плановик", звернувся до Львівської міської ради з заявою про внесення змін в ухвалу Львівської міської ради № 1042 від 15.12.2011 року. Вказане звернення від 25.11.2021 року було зареєстроване в ЦНАП за вх.№ 2-22088-Л-24. В установлений законом строк відповіді на вказане звернення заявник не одержав, а через 2 місяці з початку вищезазначеного звернення був введений воєнний стан і доступ до Державного земельного кадастру був обмежений, і лише в липні 2022 року, через 8 місяців після звернення відповідач повідомив, що порушене в вищезазначеній заяві питання внесення змін до ухвали № 1042 від 15.12.2011, а саме у пункт 11 у графу 2 слова " ОСОБА_2 " замінити словами " ОСОБА_1 " та у графі 4 цифри "600" замінити цифрами та словами "0,0600га, кадастровий номер :08:002:0319 може розглядатись після завершення воєнного стану в Україні.

Позивач повідомляє, що вказана земельна ділянка площею 0,0600 га вже була сформована, погоджена та затверджена відповідачем в попередні роки, цій ділянці присвоєний кадастровий номер :08:002:0319 та внесені відповідні зміни до землевпорядної документації на землекористування цією ділянкою. Тому позивач вважає, що відповідач неправомірно відмовив у розгляді звернення Обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство "Плановик". Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Обслуговуючий кооператив "Садівниче товариство "Плановик" (далі ОКСТ «Плановик») зареєстрований юридичною особою - , основний вид діяльності 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів, керівник Дмитренко І.С., власник ОСОБА_3 , серед засновників значиться ОСОБА_1

ОКСТ «Плановик» подав до Львівської міської ради звернення № 5 від 25.11.2021 (реєстр № 2-22088-Л-24 від 25.11.2021), згідно якого просив внести зміни в ухвалу Львівської міської ради № 1042 від 15.12.2011 у пункт 11 у графу 2 слова « ОСОБА_2 » замінити словами «ОСОБА_1» у графу 4 цифри « 600» замінити цифрами і словами « 0,0600 га, кадастровий № :08:002:0319»; у пункт 12 у графу 2 слова « ОСОБА_4 » замінити словами «ОСОБА_8» у графу 4 цифри « 542» замінити цифрами та словами « 0,0542 га кадастровий № :08:002:0320»; у пункт 23 у графу 2 слова « ОСОБА_5 » замінити словами « ОСОБА_6 » у графу 4 цифри « 602» замінити цифрами та словами « 0,0602 га кадастровий № :08:002:0331», а також внести зміни в ухвалу Львівської міської ради № 1894 від 14.11.212 року: у пункт 1.2.1 слова « ОСОБА_5 » замінити словами « ОСОБА_7 »; пункт 1.2.2 вилучити; у пункт 1.2.3 цифри « 598» замінити цифрами та словами «0,0598 га, кадастровий №:08:002:0327», слова «та доповнити цифрами « 602» вилучити; пункти 1.4, 1.5 вилучити.

Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради на вказане звернення ОКСТ «Плановик» надало відповідь від 21.07.2022, якою повідомило заявника, що питання щодо земельних ділянок у ОКСТ «Плановик» може розглядатись після завершення воєнного стану на території України.

21.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Львівської міської ради, міського голови Садового А.І., Департаменту містобудування, Управління земельних ресурсів з заявою від 21.10.2024, у якій просив внести зміни до ухвали Львівської міської ради № 1042 від 15.11.2011, а саме у пункт 11 у графу 2 слова ОСОБА_2 » замінити словами « ОСОБА_1 » та у графі 4 цифри « 600» замінити цифрами та словами « 0,0600 га, кадастровий номер :08:002:0319».

Відповіді на заяву позивач не отримав.

Не погодившись з діями та бездіяльністю відповідача позивач звернувся до суду

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: пп.34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 35 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи, можуть мати земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва на умовах оренди.

Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за заявою вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства.

Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

Згідно п. в) ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Суд встановив, що 15.12.2011 за зверненням Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Плановик» від 29.07.2011 Львівською міською радою на 5-тій сесії 6-го скликання прийнято ухвалу № 1042 «Про передачу членам обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Плановик» та обслуговуючому кооперативу «Садівниче товариство «Плановик» земельних ділянок в урочищі Збоїща».

Ухвалою Львівської міської ради від 14.11.2012 № 1894 внесено зміни до ухвали міської ради від 15.12.2011 № 1042.

25.11.2021 Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Плановик» подав заяву № 5 про внесення змін до ухвали Львівської міської ради № 1042 від 15.12.2011, на яку надано відповідь Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.07.2021.

Позивач - ОСОБА_1 на дату подання позову до Львівської міської ради щодо вирішення питання про надання йому у власність земельної ділянки як члену ОК «Садівниче товариство «Плановик» не звертався.

Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Плановик» є юридичною особою - і вправі самостійно звертатися до суду з метою захисту свої порушених (оспорюваних) прав та законних інтересів.

Згідно із статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

У розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб, за загальним правилом, є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист, зазвичай, має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення, за загальним правилом, має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом. Суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав і захист законних інтересів, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.

Відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Разом з тим Конституційний Суд України в пп.3.6 п.3 Рішення від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 (у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) зазначив, що системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття охоронюваний законом інтерес у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям права має один і той же зміст.

У вказаній справі Конституційний Суд України вирішив, що поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям права, треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Також вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, Конституційний Суд України в п.4.1 рішення від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав або інтересів позивача на момент його звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення Аксу проти Туреччини [Aksu v. Turkey] пункт 50; Берден [Burden v. the United Kingdom] пункт 33; Тенасе проти Молдови [Tгnase v. Moldova]).

Отже, наведені вище положення не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, без реального порушення прав, свобод чи інтересів позивача у спірних правовідносинах, тільки тому, що заявник вважає, що начебто певні обставини впливають на його правове становище. Предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Таким чином, враховуючи положення зазначених норм законодавства, особа, яка звертається до адміністративного суду з позовом має довести наявність порушення оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкту владних повноважень саме її прав, свобод або законних інтересів у сфері публічно-правових відносин, які потребують судового захисту.

За наведених обставин справи суд підсумовує, що відповідач розглядав звернення ОКСТ «Плановик», а не ОСОБА_1 , тому права позивача в частині неналежного розгляду такого звернення не є порушеними, а тому не підлягають судовому захисту.

Щодо поданої в ході розгляду справи заяви ОСОБА_1 від 21.10.2024, то вирішення цієї заяви не є підставою цього позову та у ній позивач, знову ж таки, просить відповідача розглянути питання за зверненням ОКСТ «Плановик», а не надати йому у власність земельну ділянку у порядку, встановленому ЗК України.

З огляду на наведені обставини справи, суд висновує, що позивач не обґрунтував, а суд не встановив правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Понесені позивачем судові витрати згідно ст. 139 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Львівської міської ради Департаменту містобудування Управління земельних ресурсів (адреса: 79006, м. Львів, вул. пл. Ринок, 1, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКрутько Олена Василівна