Справа № 520/29301/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2025 року № 520/29301/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецький області (пл.Соборна, буд.3, м.Слов`янськ, Донецької області, індекс 84100,) про визнання дії протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови у перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці за заявою від 14.10.2024р. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці на підставі :

-довідки №04-49/435 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2021р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 127 687,50грн.;

-довідки №04-49/436 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2022р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 139 556,25грн.;

-довідки №04-49/437 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2023р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 150 975,00грн.;

-довідки №04-49/438 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2024р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 170 325,00грн.;

-з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270,00грн., встановленого на 01.01.2021р. абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021рік»;

-з 01.01.2022р. по 31.12.2022р. виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00грн., встановленого на 01.01.2022р. абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022рік»;

-з 01.01.2023р. по 31.12.2023р. виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00грн., встановленого на 01.01.2023р. абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023рік»;

-з 01.01.2024р. по 31.12.2024р. виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00грн., встановленого на 01.01.2024р. абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024рік»;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області подати у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили звіт про виконання судового рішення;

В обґрунтуванні позовних вимог позивачка зазначила, що 14.10.2024р. звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області із заявою про перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2021р. на час звернення у якому було відмовлено. Вважаючи дії відповідача протипраними звернулася дро суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зауважив, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Державна судова адміністрація України своїм правом подати відзив не скористалася.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

З наявних в матеріалах справи довідок встановлено:

-у довідці №04-49/435 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2021р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 127 687,50грн.;

-у довідці №04-49/436 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2022р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 139 556,25грн.;

-у довідці №04-49/437 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2023р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 150 975,00грн.;

- у довідці №04-49/438 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2024р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 170 325,00грн.;

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецький області від 21.10.2024р. №67 ОСОБА_1 , відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі наданих довідок, посилаючись на те, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого та відповідно і апеляційного суду в порівнянням з минулим роком не змінився.

Позивачка вважаючи дії відповідачів за таких обставин протиправними та такими, що призвели до зменшення щомісячного довічного грошового утримання, звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 43 Конституції України, серед іншого, визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

При цьому, статтею 130 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII (надалі, також - Закон №1402-VIII).

Частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (частина 4 статті 142 Закону №1402-VIII).

Відтак, розмір отримуваного суддею у відставці щомісячного довічного грошового утримання залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до вимог чинного законодавства. І при цьому, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

За змістом частини 1 статті 4 Закону №1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (частина 2 статті 4 Закону №1402-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 2 статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктом 1 частини 3 статті 135 Закону №1402-VI (в редакції Закону №1774-VIII) передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовується регіональний коефіцієнт 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб (частина 4 статті 135 Закону №1402-VI).

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 2 270,00 гривень.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" передбачено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 у розмірі 2 481,00 гривень.

В статті 7 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 встановлено в розмірі 2 684 гривень.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" передбачено, що в 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3 028,00 гривень.

Відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України від 15.07.1999 за №966-XIV "Про прожитковий мінімум" (надалі, також - Закон №966-XIV).

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (стаття 1 Закону №966-XIV).

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

У змісті наведеної норми Закону №966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Приписами статті 4 Закону №966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

В Законі України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", зокрема в статті 7, разом із встановленням на 01 січня 2021 року прожиткових мінімумів, у тому числі для працездатних осіб в розмірі 2 270,00 гривень, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді", розмір якого становить 2 102,00 гривень.

Аналогічні норми містяться в законах України про Державний бюджет на 2022, 2023 та 2024 роки.

Таким чином, цими нормами фактично змінено складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною 2 статті 130 Конституції України і частиною 3 статті 135 Закону №1402-VIII.

Натомість, Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді", тобто цим законом судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Відтак, зміни до Закону №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди, а також до Закону №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися, а тому відсутні законні підстави для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди.

Для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону №1402-VIII, які мають пріоритет стосовно пізніших положень законів України про Державний бюджет України на 2021-2024 роки.

Закони України про Державний бюджет України на 2021-2024 роки не повинні містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

На такий аспект законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у рішеннях від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Отже, Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України "Про судоустрій і статус суддів", а тому посилання відповідача є безпідставними.

Правова позиція щодо застосування статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" викладена у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №400/2031/21, від 30 листопада 2021 року у справі №360/503/21, від 22 червня 2023 року у справі №400/4904/21, від 12 липня 2023 року у справі №140/5481/22, від 24 липня 2023 року в справі №280/9563/21 та від 13.09.2023 у справі №240/44080/21.

Так, Верховний Суд у постанові від 13 вересня 2023 року у справі №240/44080/21 сформулював такі правові висновки:

- Законом України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

- суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України "Про судоустрій і статус суддів";

- зміна Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" складової для визначення базового розміру посадового окладу судді, є порушенням гарантії незалежності суддів.

Отже, зміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено: на 01 січня 2021 року 2 270,00 гривень; на 01 січня 2022 року 2 481,00 гривень; 01 січня 2023 року 2 684,00 гривень; 01 січня 2024 року 3 028,00 гривень, - на іншу розрахункову величину, яка Законом №1402-VIII не передбачена, а саме на прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2 102,00 гривень згідно з положенням статті 7 Закону №1082-ІХ, статті 7 Закону №1928-ІХ, статті 7 Закону №2710-ІХ, не є правомірною.

Зміни до Закону №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди, а також в Закон №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди, немає.

Таким чином, суд зауважує, що для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону №1402-VIII.

Водночас, Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною 2 статті 130 Конституції України і частиною 3 статті 135 Закону №1402-VIII.

Суд також звертає увагу на юридичну позицію Конституційного Суду України, висловлену у Рішенні від 18.02.2020 №2-р/2020 (частина 6 пункту 16) про «автоматичне» здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення розміру такої винагороди.

При цьому, постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі Порядок № 3-1) (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) (далі щомісячне довічне утримання) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 3-1 визначено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (пункт 2 розділу II Порядку №3-1).

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку №3-1, звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді. Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Пунктом 2 розділу III Порядку №3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Таким чином, приписи Порядку №3-1 регламентують, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є обставини зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Отже, Пенсійний фонд України та/або його органи повинен проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого судді, автоматично, незалежно від подання довідки про суддівську винагороду судді, що працює на відповідній посаді.

Аналогічний правий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 27.10.2022 у справі №640/10564/21, від 12.09.2023 у справі №540/7777/21, від 28.11.2023 у справі №640/16655/21.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачка має право на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення прийнято ГУ ПФУ у Донецькій області, суд дійшов висновку, що саме вказаного відповідача необхідно зобов`язати здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивачці має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частина 2 ст. 9 КАС України надає право суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. З урахуванням вимог даної статті, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог за для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивачці шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецький області від 21.10.2024р. №67, яким ОСОБА_1 , відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі наданих довідок.

Щодо вимоги позивачці, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області подати у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили звіт про виконання судового рішення, суд виходить з того, що суду не надано жодних доказів, якіб свідчили про можливе ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі. За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість та недоведеність вимоги про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд дійшов висновку про недоцільність застосування до відповідача такого заходу судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , фактичне місце перебування АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецький області (пл.Соборна, буд.3, м.Слов`янськ, Донецької області, індекс 84100,) про визнання дії протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецький області від 21.10.2024р. №67, яким ОСОБА_1 , відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі наданих довідок №04-49/435 від 14.10.2024р. станом на 01.01.2021р. про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддів у відставці, що складає 127 687,50грн.; №04-49/436 від 14.10.2024р. про суддівську винагороду станом на 01.01.2022р., яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддів у відставці, що складає 139 556,25грн.; №04-49/437 від 14.10.2024р. станом на 01.01.2023р. про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддів у відставці, що складає 150 975,00грн.; №04-49/438 від 14.10.2024р. станом на 01.01.2024р. про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддів у відставці, що складає 170 325,00грн..

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецький області (пл.Соборна, буд.3, м.Слов`янськ, Донецької області, індекс 84100,), здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , фактичне місце перебування АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці на підставі :

-довідки №04-49/435 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2021р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 127 687,50грн.;

-довідки №04-49/436 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2022р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 139 556,25грн.;

-довідки №04-49/437 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2023р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 150 975,00грн.;

-довідки №04-49/438 від 14.10.2024р. про те, що станом на 01.01.2024р. суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддім у відставці, складає 170 325,00грн.;

-з 01.01.2021р. по 31.12.2021р. виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270,00грн., встановленого на 01.01.2021р. абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021рік»;

-з 01.01.2022р. по 31.12.2022р. виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481,00грн., встановленого на 01.01.2022р. абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022рік»;

-з 01.01.2023р. по 31.12.2023р. виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684,00грн., встановленого на 01.01.2023р. абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023рік»;

-з 01.01.2024р. по 31.12.2024р. виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028,00грн., встановленого на 01.01.2024р. абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024рік», з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) та Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (пл.Соборна, буд.3, м.Слов`янськ, Донецької області, індекс 84100,) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , фактичне місце перебування АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.