Справа № 320/862/24
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 січня 2025 року № 320/862/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в м. Києві в порядку письмового провадження заяву позивача подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та на 01.01.2022 для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та на 01.01.2022 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на29.01.2020, 01.01.2021 та на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку розміру його пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 в адміністративній справі №320/862/24 набрало законної сили 07.10.2024.

Від позивача до суду надійшла заява в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої останній просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо неналежного виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 по справі №320/862/24 шляхом зазначення в довідках про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії не вірних сум;

- винести окрему ухвалу, в порядку статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо неналежного виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 по справі №320/862/24 та направити ІНФОРМАЦІЯ_1 для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення суду;

- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , станом на 29.01.2020;

- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.01.2021;

- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.01.2022;

- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 в п?ятнадцятиденний строк повідомити Київський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів.

На обґрунтування заяви позивач зазначив, що відповідач діяв недобросовісно та умисно ухилився від виконання рішення суду, чим позбавив права на належне, своєчасне та повне отримання пенсійного забезпечення.

Позивач зазначає, що станом на 22.10.2024 рішення суду не виконано, проте виконавчий лист позивачем було отримано 13.11.2024.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд уважає за необхідне повернути її без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Зі змісту заяви вбачається, що виконавчий лист у справі станом на дату підписання цієї заяви (22.10.2024) виданий, проте будь-яких доказів про пред`явлення до виконання виконавчого листа, а також інформації про хід виконавчого провадження подана заява не містить.

Натомість судом установлено, що виконавчий лист у цій справі видавався позивачеві 13.11.2024, проте позивач не скористався правом про примусове виконання рішення.

Отже звернення до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби. Іншими словами звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви в порядку статті 383 Кодексу, позаяк повноваження щодо вчинення дій з примусового виконання рішення суду, зокрема, і щодо перевірки його виконання, належать насамперед до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку наведеної статті є винятковим заходом, до якого позивач може вдатись, коли вичерпає всі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 805/1458/17-а, від 27.06.2019 у справі № 807/220/18, а також в ухвалах Верховного Суду від 05.07.2021 у справі № 260/636/19, від 18.12.2020 у справі № 200/5793/20-а.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 09.12.2021 у справі № 9901/235/20 вказала, що стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України є останньою в розділі IV Кодексу «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви. Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження», і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу.

Частиною першою статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає виконанню на підставі виконавчого листа в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Встановлена законодавцем у пунктах 7, 8 частини другої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вимога про повідомлення заявником інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду із такою заявою.

Оскільки подана заява не відповідає вимогам пунктів 7 та 8 частини другої статті 383 Кодексу, за відсутності інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також інформації про хід виконавчого провадження, заява підлягає поверненню заявникові.

Керуючись статтями 243, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Василенко Г.Ю.