Справа № 480/747/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: І.Г. Шевченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 р. Справа № 480/747/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2024, по справі № 480/747/24

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України третя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 19.12.2023 № 24/в засіданням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних суд, про відмову в призначенні ОСОБА_1 частки одноразової грошової допомоги на доньку - малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 частки одноразової грошової допомоги на доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 частково задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене пунктом 9 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.12.2023 №24/в, яким ОСОБА_1 відмовлено, як законному представнику ОСОБА_3 , у призначенні одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_3 , про призначення одноразової грошової допомоги передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що відповідно до п. 1 ст. 16-1 Закону Україна «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Особи які мають право на отримання одноразової грошової допомоги можуть реалізувати це право з дня його виникнення - дати загибелі (смерті) особи. Втім, станом на дату смерті військовослужбовця ОСОБА_3 ненароджена, у зв`язку з чим не має права на одержання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022.

Також апелянт зазначав, що оскільки кошти були вже розподілені та виплачені усім членам сім`ї, питання щодо отримання грошової допомоги позивачки (в інтересах малолітньої доньки), керуючись постановою КМУ №168 від 28.02.2022 вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку, що не враховано судом першої інстанції.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 21.08.2010 укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 2901, у подружжя народилась дитина - ОСОБА_5 , 23.11.2021.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , як доброволець, був мобілізований до лав Збройних Сил України та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 68 від 07.03.2023 солдат ОСОБА_4 зарахований до особового складу військової частини.

Під час проходження військової служби ОСОБА_4 приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою № 2419 від 10.08.2023.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 29.05.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сповіщенням № 4/1167 від 29.05.2023 позивача повідомлено про те, що її чоловік ОСОБА_4 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , гранатометник гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти, 21.05.2023 загинув під час наступально-штурмових дій противника та масових обстрілів в районі Білогорівки, Бахмутського району, Донецької області.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.06.2023 № 167 солдата ОСОБА_4 , гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , який загинув внаслідок наступально-штурмових дій противника отримав множинні поранення несумісні з життям, у зв`язку зі загибеллю виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Загибель пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при захисті Батьківщини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 08.06.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивач ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину - ОСОБА_3 .

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 9, батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.09.2023 № 11/6719 донька позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув під час проходження військової служби, та має право на пільги відповідно підп. 2 п. 1 ст. 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та законодавства України для дітей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби.

28.08.2023 позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявами щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю чоловіка та батька двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, із заявою про виплату одноразової грошової допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_5 звернулась 20.09.2023 мати ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_5 матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги були направлені до Міністерства оборони України, рішенням якого, оформленим п. 9 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.12.2023 №24/в, комісія відмовила позивачу, як законному представнику ОСОБА_3 , у призначенні одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_3 , виходячи з того, що донька ОСОБА_3 народилася після загибелі її батька - ОСОБА_4 .

В подальшому виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця призначена позивачу ОСОБА_1 , донці ОСОБА_5 та матері загиблого ОСОБА_2 .

Позивач, не погоджуючись із відмовою відповідача у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги донці загиблого військовослужбовця - ОСОБА_3 , звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ненароджена дитина загиблого військовослужбовця у розумінні ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» належить до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до ч. 3 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. ч. 1, 8, 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідно до п. 2 Постанови № 168 сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абз. 1 п. 2 зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2022 року № 1066).

Абзацами 2 - 4 пункту 2 Постанови № 168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

На виконання вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Згідно з п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Статтею 2 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про охорону дитинства», яка закріплює основні принципи охорони дитинства, визначено, що всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини.

Так, відмова комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у призначенні одноразової грошової допомоги на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вмотивована тим, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 і на цю дату визначається право осіб на одержання одноразової грошової допомоги, натомість донька військовослужбовця - ОСОБА_3 народилась після загибелі ОСОБА_4 .

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста та батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Держава має забезпечити рівні та справедливі соціально-правові гарантії для усіх членів сімей військовослужбовців, що загинули (померли) через виконання ними обов`язків військової служби.

За своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника), а тому виключення із кола осіб, які мають право на отримання допомоги, дитини військовослужбовця з підстав дати її народження не відповідає змісту і меті закону.

Підхід Міністерства оборони України щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови № 168 дитині, зачатій за життя загиблої (померлої) особи та народженій після її смерті є дискримінаційним.

Військовослужбовець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим із вказаної дати члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого військовослужбовця набули право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 168.

На момент смерті військовослужбовця до кола осіб, які набули право на отримання одноразової грошової допомоги, належали, зокрема: дружина - ОСОБА_1 , донька ОСОБА_5 , мати загиблого ОСОБА_2 .

Зазначеним особам призначено одноразову грошову допомогу у рівних частках кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 08.06.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

На сьогодні статус ненародженої дитини як суб`єкта цивільних правовідносин передбачено у спадкових правовідносинах. Такий підхід може бути використаний і у правовідносинах, пов`язаних із правом дитини, народженої після загибелі (смерті) особи, на отримання одноразової грошової допомоги.

Висновок відповідача про те, що дитина загиблого військовослужбовця народилася після його смерті, а тому ця дитина не набула прав на отримання частки одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, є помилковим, оскільки такий підхід до тлумачення законодавства не відповідатиме положенням Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також основним принципам охорони дитинства, а саме, рівності прав і свобод дітей, які визначені нормативно-правовими актами, незалежно від народження, або будь-яких інших обставин, а також міжнародним зобов`язанням держави згідно зі статтею 2 Конвенції про права дитини поважати і забезпечувати всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, без будь-якої дискримінації.

Дитина загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , у розумінні ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», належить до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.05.2024 у справі № 440/6725/23.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що рішення Міністерства оборони України, оформлене п. 9 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.12.2023 №24/в, є протиправним та підлягає скасуванню.

Посилання апелянта на неврахуванням судом першої інстанції того, що оскільки кошти були вже розподілені та виплачені усім членам сім`ї, питання щодо отримання грошової допомоги позивачки (в інтересах малолітньої доньки), керуючись постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 вирішується за взаємною згодою осіб, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані обставини не були підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, з наведених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 по справі № 480/747/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло