Справа № 160/23499/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 грудня 2024 рокуСправа № 160/23499/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2), в якій позивач просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 зарахувати:

до його пільгового стажу періоди роботи згідно з дублікатом трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року: з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна;

до його страхового стажу період роботи згідно з дублікатом трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката його трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2024р. позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви, та її копій відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, виклавши в ній позовні вимоги відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України.

На виконання вимог ухвали суду від 02.09.2024р. представником позивача 07.10.2024р. подано уточнену позовну заяву, в якій позовні вимоги викладено в оновленій редакції, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №13 від 14.11.2023р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна; зарахувати до страхового стажу період його роботи з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024р. відмовлено у відкритті провадження у справі №160/23499/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №13 від 14.11.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024р. уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви, в якій чітко зазначити кого саме позивач вважає відповідачем (відповідачами) у цій справі та до кого спрямовує свої позовні вимоги, а у разі визначення двох відповідачів - зазначити позовні вимоги щодо кожного з них, а також виклавши в ній позовні вимоги відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, та копій цієї уточненої позовної заяви та додатків до неї відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

На виконання вимог ухвали суду від 07.11.2024р. позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій у якості відповідачів визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1) та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2), а також позовні вимоги викладено в оновленій редакції, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 при призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 періодів роботи з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна; та не зарахування до страхового стажу період його роботи з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та щодо не зарахування до його страхового і пільгового стажу всіх інших періодів його роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 03.05.2001 року по 20.08.2007 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі «Шахта ім. А.І. Гайового»; з 29.08.2007 року по 31.01.2008 року на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Горшахтобуд»; з 14.02.2008 року по 26.03.2012 року на Державному підприємстві «Артемвугілля»; з 09.04.2012 року по 16.06.2012 року на Товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта «Новодзержинська»; з 07.09.2012 року по 01.12.2014 року на Державному підприємстві «Артемвугілля» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна; зарахувати до страхового стажу період його роботи з 01.12.2014 року по 20.08.2018 року на ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «АРТЕМВУГІЛЛЯ» структурному підрозділі Шахта ім. М.І.Калініна, та зарахувати до його страхового і пільгового стажу всі інші періоди його роботи згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 30.06.2009 року.

Також разом із позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, яка мотивована тим, що, хоча і не зарахування вищевказаних спірних періодів роботи до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 відбулося при розгляді Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області заяви ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, за наслідками якого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було прийняте рішення №13 від 14.11.2023р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, при цьому вказане рішення було отримане позивачем не одразу, а значно пізніше і в подальшому 07.05.2024р. було оскаржене у судовому порядку у справі №160/11784/24, в якій розглядалося питання щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 зовсім інших періодів роботи і навчання, ніж ті, про якій йдеться у цій справі, водночас, позивач є військовослужбовцем та наразі проходить військову службу в умовах воєнного стану, що підтверджується записами його військового квитка, що, в свою чергу, також перешкоджало дотриманню строків звернення до суду з цим позовом, з огляду на що позивач просить суд визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити йому пропущений строк.

Відповідно до п.8 ст.171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Дослідивши надані позивачем документи на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, суд повторно наголошує, що відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Водночас, вжиття конструкції "повинен був дізнатись" в розумінні положень частин 2 та 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

У постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 суд Касаційної інстанції дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Крім того, Судова палата звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Так, оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як слідує з уточненої позовної заяви, позивачем оскаржується бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування вищевказаних спірних періодів роботи до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 відбулося при розгляді Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області заяви ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, за наслідками якого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було прийняте рішення №13 від 14.11.2023р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, яке 07.05.2024р. було оскаржене позивачем у судовому порядку у справі №160/11784/24.

Відтак, позовні вимоги фактично стосуються розрахунку стажу позивача, здійсненого ще у листопаді 2023 року при вирішенні питання про призначення йому пенсії, у призначенні якої в подальшому було відмовлено рішенням від 14.11.2023р., що було оскаржене позивачем ще 07.05.2024р. у межах встановленого ст.122 КАС України строку звернення.

Отже, позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав в частині щодо не зарахування вищевказаних спірних періодів роботи до його пільгового та страхового стажу ще при отриманні рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №13 від 14.11.2023р. про відмову позивачеві у призначенні пенсії, в якому пенсійним органом було вказано визнаний ним страховий та пільговий стаж позивача, та, відповідно, з`ясувати про обставини прийняття цього рішення та вчинення відповідачем дій щодо розрахунку страхового і пільгового стажу позивача, при цьому про існування жодних перешкод для того, щоб дізнатися про те, з урахуванням чого (якої кількості страхового і пільгового стажу позивача) це рішення прийняте та які дії щодо розрахунку стажу вчинені пенсійним органом позивач не зазначив.

Разом з цим, з вищевказаними позовними вимогами в частині щодо не зарахування вищевказаних спірних періодів роботи до його пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 звернувся до суду лише 28.08.2024 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції суду, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

За змістом приписів ч.ч.1-3 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Разом з цим, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

З урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі Іліан проти Туреччини встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2018р. у справі №569/16060/17 роз`яснив, що у визначенні моменту і виникнення права на позов мають значення дві обставини: об`єктивна - наявність факту порушеного права, суб`єктивна - особа дізналася або повинна була дізнатись про факт порушення права. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою. При цьому, слід врахувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено судом за заявою особи, яка його подала.

Також суд касаційної інстанції роз`яснив, що обов`язковою умовою для залишення адміністративного позову без розгляду є не лише встановлення факту пропуску строку звернення до суду, а й відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.

У цьому випадку суд враховує, що хоча позивач і пропустив строк звернення до суду з цим позовом, однак, здійснив це саме з поважних причин, зважаючи на те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., затвердженим Законом України від 24.02.2022р. №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває й станом на теперішній час, при цьому, у зв`язку із повномасштабною агресією російської федерації проти України позивач наразі проходить військову службу та є учасником бойових дій (посвідчення від 15.01.2024р.), що підтверджується записами військового квитка ОСОБА_1 , що, в свою чергу, об`єктивно чинило перешкоди своєчасному з`ясуванню позивачем всіх обставин щодо не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області при розгляді заяви ОСОБА_1 від 09.11.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 вищевказаних спірних періодів роботи до пільгового та страхового стажу позивача, тим паче, що у прийнятому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за наслідками розгляду вказаної заяви позивача рішенні про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком №13 від 14.11.2023р. про незарахування вказаних спірних періодів роботи позивача не зазначено взагалі, відтак, наведене безпосередньо мало вплив і на можливість дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, з огляду на що, суд доходить висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з цією уточненою позовною заявою та вважає за необхідне поновити пропущений позивачем процесуальний строк.

Таким чином, уточнена позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Підстави для повернення уточненої позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За приписами п.20 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин - є адміністративною справою незначної складності (малозначною справою).

При цьому, п.2 ч.1 ст.263 КАС України передбачено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що ця справа є справою незначної складності, для якої пріоритетним є її швидке вирішення, враховуючи характер спірних відносин, склад учасників та предмет доказування, що не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача та розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

У позовній заяві позивачем висловлено клопотання про витребування у відповідачів додаткових доказів у справі, а саме: всіх матеріалів, які були сформовані за розглядом заяви позивача від 09.11.2023р. про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (номер справи 13).

Вирішуючи означене клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За приписами ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Водночас, частиною четвертою статті 9 КАС України встановлено обов`язок суду вжити визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Зважаючи на предмет спору у цій справі, суд, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, доходить висновку про часткове задоволення клопотання позивача про витребування доказів та необхідність витребування у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області завіреної належним чином копії пенсійної справи ОСОБА_1 , оскільки саме ці докази є належними щодо предмета доказування у цій справі, при цьому необхідності їх витребувати одразу у двох відповідачів немає і така потреба позивачем при заявленні клопотання не обґрунтована, тож в цій частині суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Керуючись статтями 171, 243, 248 257, 259-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Прийняти уточнену позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №160/23499/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 15.01.2025 року за наявними у справі матеріалами у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань №11.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Туровою О.М.

Встановити відповідачам строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів, а також зобов`язати відповідачів надати до суду разом із відзивом на позов документи, що підтверджують надання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Роз`яснити, що згідно з приписами ч.3 ст.263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі - задовольнити частково.

Витребувати у Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області :

- завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

У задоволенні іншої частини клопотання позивача про витребування доказів - відмовити.

Інформацію щодо цієї адміністративної справи учасники справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, відповідачу разом з ухвалою надіслати копію позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Турова