Справа № 160/2946/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2024 рокуСправа №160/2946/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
31.01.2024 р. представник позивача Акерман Наталія Іванівна в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № Б-2213 від 19.02.2018 р., № 118/03-8/18 від 21.07.2020 р. про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 , як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, зазначеного в дипломі та трудовій книжці, найвигіднішого періоду по заробітній платі для обчислення пенсії згідно наданим довідкам, підвищенням розміру пенсії відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб починаючи з дати звернення 19.02.2018 р., перерахувати розмір, виплатити компенсацію втрати частини доходу та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою поданою представником.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 до 1997 року проживала в м. Маріуполі, надалі виїхала на постійне місце проживання до держави Ізраїль, де перебуває на консульському обліку як громадянка України 19.02.2018 р. представник позивача звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком як непрацюючому пенсіонеру. Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № Б-2213 від 19.02.2018 р. в призначенні пенсії за віком відмовлено у зв`язку з тим, що наданими документами не підтверджено місце реєстрації ОСОБА_1 на території України. В подальшому, 16.09.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду України із заявою визначити територіальний орган пенсійного фонду України для подання заяви про поновлення (призначення) пенсії, щодо категорії осіб, що не мають постійного місця проживання (реєстрації) на території України.
Проте, відповідачем не надано по суті відповідь за наслідком звернення представника позивача від 29.10.2019 р., що слугувало підставою для оскарження такої бездіяльності пенсійного органу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 р. по справі №160/711/20 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у не розгляді по суті заяви від 29.10.2019 р. щодо прийняття та надіслання на адресу представника рішення за наслідком розгляду заяви від 19.02.2018 р. про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи лист Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України № 24896/Б-11 від 09.10.2019 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути по суті заяву від 29.10.2019 р. щодо прийняття та надіслання на адресу представника рішення за наслідком розгляду заяви від 19.02.2018 р. про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи лист Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України № 24896/Б-11 від 09.10.2019 р., з урахуванням додаткових документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 118/03-8/18 від 21.07.2020 р. в призначенні пенсії відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення управлінням зазначено, що рішенням суду не скасовано рішення № Б-2213 від 19.02.2018р. про відмову в призначенні пенсії.

В подальшому, представник позивача 30.06.2023 р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії з дати першого звернення, просив перерахувати розмір пенсії з компенсацією втрати частини доходів, здійснити запити відповідно до записів трудової книжки щодо отримання довідок по заробітній платі, що враховується для обчислення пенсії, довідок про перейменування підприємств, інших недостатніх для призначення пенсії документів, врахувати найвигідніший період по заробітній платі, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ «ОТП Банк». Проте позивного рішення пенсійний фонд не ухвалив, що слугувало підставою звернення за захистом порушених суб`єктивних прав.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 р. позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 р. прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суддею Захарчук - Борисенко Н.В., одноособово.

Відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду не надходив.

Відповідно до ч.1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частинами 5, 8 ст. 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд зазначає.

19.02.2018 р. представник позивача звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком як непрацюючому пенсіонеру.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № Б-2213 від 19.02.2018 р. в призначенні пенсії за віком відмовлено у зв`язку з тим, що наданими документами не підтверджено місце реєстрації ОСОБА_1 на території України.

У березні 2019 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № Б-2213 від 19.02.2018 про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу, просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 , як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, зазначеного в дипломі та трудовій книжці, найвигіднішого періоду по заробітній платі для обчислення пенсії згідно наданим довідкам, підвищення розміру пенсії відповідно до ч.3 ст.29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, починаючи з дати звернення 19.02.2018 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 р. по справі № 160/2797/19 залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

В мотивувальній частині рішення суду зазначено, що в Кам`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області позивач не перебувала на обліку як пенсіонер, вона не має зареєстрованого місця проживання на території Дніпропетровської області. Для визначення територіального управління Пенсійного фонду України, уповноваженого розглянути заяву про призначення пенсії, позивачці необхідно було звертатися не до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області - за місцем реєстрації представника за довіреністю, а безпосередньо до Пенсійного фонду України».

16.09.2019р. ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду України із заявою визначити територіальний орган пенсійного фонду України для подання заяви про поновлення (призначення) пенсії, щодо категорії осіб, що не мають постійного місця проживання (реєстрації) на території України.

Листом № 24896/Б-11 від 09.10.2019 р. Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України повідомив, що ОСОБА_1 , має право звернутися до будь-якого територіального управління Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії надавши документи, необхідні для призначення пенсії, як це передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 14.12.2015р. №25-1.

29.10.2019 р. представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Кам`янський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою прийняти та надіслати на адресу представника рішення за наслідком розгляду заяви від 19.02.2018 р. про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи лист Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України № 24896/Б-11 від 09.10.2019 р.

Супровідним листом № 8081/А-09 від 14.11.2019 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надіслано на адресу представника рішення № Б-2213 від 19.02.2018 р.

Вважаючи такі дії протиправними представник позивача звернулась до суду з позовом визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , просила суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком позивачу , як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, зазначеного в дипломі та трудовій книжці, найвигіднішого періоду по заробітній платі для обчислення пенсії згідно наданим довідкам, підвищення розміру пенсії відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, починаючи з дати звернення - 19.02.2018р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2020 р. по справі № 160/711/20 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у не розгляді по суті заяви від 29.10.2019 р. щодо прийняття та надіслання на адресу представника рішення за наслідком розгляду заяви від 19.02.2018 р. про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи лист Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України № 24896/Б-11 від 09.10.2019 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути по суті заяву від 29.10.2019 р. щодо прийняття та надіслання на адресу представника рішення за наслідком розгляду заяви від 19.02.2018 р. про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи лист Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України №24896/Б-11 від 09.10.2019 р., з урахуванням додаткових документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 118/03-8/18 від 21.07.2020 р. в призначенні пенсії відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення управлінням зазначено, що рішенням суду не скасовано рішення № Б-2213 від 19.02.2018 р. про відмову в призначенні пенсії

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058).

Судом встановлено, що представник ОСОБА_1 звертався із позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у березні 2019 року з проханням визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № Б-2213 від 19.02.2018 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . Просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 , як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, зазначеного в дипломі та трудовій книжці, найвигіднішого періоду по заробітній платі для обчислення пенсії згідно наданим довідкам, підвищення розміру пенсії відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, починаючи з дати звернення 19.02.2018 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 р. по справі № 160/2797/19 залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 р. у задоволенні позову відмовлено. Рішення набрало законної сили 30.07.2019 р.

Суд звертає увагу, що під час розгляду адміністративної справи № 160/2797/19 предметом оскарження було рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області № Б-2213 від 19.02.2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 якому вже була надана оцінка та зроблені висновки судом.

Під час судового розгляду судом встановлено, що спірні правовідносини щодо визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № Б-2213 від 19.02.2018 р., про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 мають той самий предмет і виникають з тих самих підстав між тими самими сторонами у спорі який розглянутий Дніпропетровським окружним адміністративним судом (Рішення у справі № 160/2797/19 від 14.05.2019 р., набрало законної сили 30.07.2019 р.).

Отже, з урахуванням наявності рішення суду яке набрало законної сили та яким вже вирішено спір між позивачем та відповідачем з тих самих підстав та з тотожним предметом, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Щодо вимоги визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 118/03-8/18 від 21.07.2020 р. про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

При цьому, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2005 року №21-1 (далі - Порядок №22-1), встановлено наступне.

Згідно з пунктом 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до пунктів 1.6, 1.7 наведеного Порядку звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, а днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1 до цього Порядку; 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи.

Відповідно до пункту 2.22 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання.

Згідно із пунктом 2.23 Порядку №22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 2.25 Порядку №22-1 до заяви про виплату пенсії у зв`язку з виїздом за кордон подається паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відповідним записом про виїзд на постійне місце проживання за кордон, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та довідка або інший документ про зняття з реєстрації місця проживання в Україні.

Згідно із пунктом 4.1 зазначеного Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з пунктом 4.3 вказаного вище Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом, за результатами розгляду заяви представника позивача від 29.10.2019 р. щодо прийняття рішення за наслідками розгляду заяви від 19.02.2018 про призначення пенсії ОСОБА_1 , Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення № 118/03-8/18 від 21.07.2020 про відмову у призначенні пенсії.

В обґрунтування оспорюваного рішення зазначено, що рішенням суду не скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № Б-2213 від 19.02.2018, останнє є дійним, що унеможливлює прийняття повторного рішення.

Суд звертає увагу, що обґрунтування відповідача яке викладене у оскаржуваному рішенні № 118/03-8/18 від 21.07.2020 про чинність рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № Б-2213 від 19.02.2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є слушними, оскільки представник позивача звернувся до відповідача з висновками Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України № 24896/Б-11 від 09.10.2019 р., вже після ухвалення рішення суду про відмову у задоволенні позову, які, в свою чергу, не були предметом розгляду адміністративної справи № 160/2797/19, та такі висновки надані саме на виконання рішення суду.

А отже, на час ухвалення, тобто на 19.02.2018 р. рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № Б-2213 відповідало чинному на той час законодавству, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили у справі № 160/2797/19.

Проте, на час ухвалення рішення пенсійним органом № 118/03-8/18 від 21.07.2020 про відмову в призначенні пенсії, підстав викладених в рішенні відповідача № Б-2213 від 19.02.2018 р. не існувало, оскільки останні усунені представником позивача.

Обов`язком Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області під отримання заяви представника позивача від 29.10.2019 р. щодо прийняття рішення за наслідками розгляду заяви від 19.02.2018 про призначення пенсії ОСОБА_1 було розгляд заяви по суті як окремого документа (підстави) відповідно до чинних норм пенсійного законодавства, без врахування заяви про призначення пенсії з усіма додатками від 19.02.2018 р., оскільки, остання заява була предметом розгляду адміністративної справи у справі 160/2797/19. Рішення яке ухвалене відповідачем на підставі заяви ОСОБА_1 від 19.02.2018 визнано правомірним, а отже повторний розгляд заяви позивача від 19.02.2018 про призначення пенсії не має юридичної сили.

Щодо зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, суд зазначає, що як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Дійсно, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання ухвалити рішення.

Однак, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача ухвалити рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем було прийнято рішення з урахуванням лише заяви від 29.10.2019 р., а тому суд вважає, що з метою ефективного захисту прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача, необхідно зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, повторно розглянути по суті заяву позивача від 29.10.2019 року з урахуванням висновків та правової оцінки наведеної судом у даному судовому рішенні.

Щодо заявлених позивачем вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 , як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, зазначеного в дипломі та трудовій книжці, найвигіднішого періоду по заробітній платі для обчислення пенсії згідно наданим довідкам, підвищення розміру пенсії відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, починаючи з дати звернення - 19.02.2018 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Визначаючи належний спосіб захисту порушеного права, суд враховує, що спосіб захисту порушено права має бути реальним та ефективним. При цьому, за певних обставин, незважаючи на те, що вирішення питання про призначення пенсії є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного Фонду України, суд може ухвалити рішення, яким зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення на користь позивачів.

В той же час, зобов`язання відповідача прийняти певне рішення на користь позивачів може мати місце у випадку, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на свій розсуд.

Разом з тим, як зазначалося вище, ОСОБА_1 зверталася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій, зокрема, просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 , як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, зазначеного в дипломі та трудовій книжці, найвигіднішого періоду по заробітній платі для обчислення пенсії згідно наданим довідкам, підвищення розміру пенсії відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, починаючи з дати звернення - 19.02.2018р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року у справі 160/2797/19, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 р., у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що судовим рішенням від 14.05.2019 року у справі 160/2797/19 відмовлено у задоволенні вищезазначених позовних вимог щодо призначення пенсії, вказані обставини, в силу положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, доказуванню у цій справі не підлягають.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до частини 3 статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 484,48 грн.. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 3, 5, 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 118/03-8/18 від 21.07.2020 р. про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути по суті заяву позивача від 29.10.2019 р., з урахуванням висновків та правової оцінки наведеної судом у даному судовому рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко