Справа № 160/21916/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 січня 2025 року м. Дніпросправа № 160/21916/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Білак С.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2024р. у справі №160/21916/24
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024р. ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Дзісь А.Р., звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-3, 11/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/21916/24 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін / а.с. 12/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що він перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію на інвалідності, як особа з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, відповідачем здійснено перерахунок його пенсії і після цього перерахунку відповідача нарахував пенсію у розмірі 27793грн., але виплачував її у розмірі 23610 грн. застосувавши до нарахованої йому пенсії обмеження максимального розміру у зв`язку з чим він звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром з 20.03.2024р., але відповідач листом від 27.06.2024р. повідомив про відсутність підстав для перерахунку та обґрунтованість обмеження його пенсії максимальним розміром. Вважаючи такі дії відповідача протиправними він звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просив суд: - визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження у виплаті йому пенсії; - зобов`язати відповідача здійснити з 20.03.2024р. перерахунок та виплату йому пенсії без обмеження її максимальним розміром та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією, з урахуванням вже виплачених сум з 20.03.2024р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2024р. у справі №160/21916/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. /а.с. 30-32/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою засобів системи «Електронний суд» 23.10.2024р. подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 23.10.2024р. / а.с. 35-47,48/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2024р. у справі №160/21916/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2024р. у справі №160/21916/24, витребувано з суду першої інстанції матеріали справи №160/21916/24 / а.с. 49/ та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження / а.с. 50/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи/ а.с. 51,52/.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 39-41/ на те , що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 25.09.2024р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с.53-55/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи з`ясовано усі обставини справи, які мали суттєве значення для її вирішення та постановлено обґрунтоване рішення про відмову позивачу у задоволенні позову через його необґрунтованість та безпідставність, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 25.09.2024р. у цій справі залишити без змін.

Матеріали адміністративної справи №160/21916/24 надійшли до суду апеляційної інстанції 03.12.2024р. / а.с. 59/.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з тим, що судді Третього апеляційного адміністративного суду Сафронова С.В. та Чепурнов Д.В.. які входять до складу колегії суддів, яка розглядає справу №160/26119/24, станом на 06.01.2025р. перебувають у відпустці із застосуванням системи автоматизованого документообігу суду у цій справі здійснено повторний автоматизований розподіл та визначено склад суду, який розглядає справу №160/26119/24 : головуючий суддя Коршун А.О., судді Головко О.В., Білак С.В.. / а.с. 60-62/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач у справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, нарахована позивачу пенсія становить 27793,1грн., а з 20.03.2020р. позивачу виплачується пенсія у розмірі 23610 грн. через застосування при виплаті пенсії обмеження її розміру максимальним розміром - 10 прожитковими мінімумами, зазначені обставини не заперечувались учасниками справи під час її розгляду судом та підтверджуються належними письмовими доказами, які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи / а.с. 7,9/.

28.05.2024р. позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром з 20.03.2024р. / а.с. 7/, але відповідач листом від 27.06.2024р. повідомив про відсутність підстав для здійснення перерахунку та обґрунтованість обмеження його пенсії максимальним розміром / а.с. 8/ і саме такі дії відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, обумовили звернення позивача за суду із цим адміністративним позовом за захистом свого порушеного права на отримання пенсії у розмірі визначеному відповідно до чинного законодавства.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-XII (далі - Закон №796-XII), який спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру, визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Положеннями ч. 1 ст. 54 вищезазначеного Закону встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Порядок призначення та перерахунку пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. № 3668-VІ (набрав чинності з 01.10.2011р., далів - Закон № 3668-VІ), і положеннями ст. 2 цього Закону (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивача) передбачено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону №796-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст. 2 Закону № 3668-VІ, до яких віднесено Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку, і така позиція узгоджувалась із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 02.05.2018р. у справі №704/87/17, від 03.04.2018р. у справі №361/4922/17, від 15.05.2019р. у справі №554/4191/17, від 10.12.2020р. у справі №580/492/19.

Згідно із абз. 1, 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли бути звужені, тому положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI, застосовуються у системному зв`язку між собою.

Таким чином, пункт 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011р. вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

З часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст. 2 Закону №3668-VI).

При цьому норми ст. 2 Закону №3668-VI також кореспондуються з положеннями ч. 3 ст. 67 Закону № 796-XII.

Отже аналіз наведених норм дає можливість зробити висновок про те, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст. 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду викладену у постанові від 05.09.2023р. у справі №120/1602/23.

Під час розгляду цієї справи встановлено, що внаслідок перерахунку пенсії позивача з 20.03.2024р. її розмір перевищив максимальний та становив 27793грн. / а.с. 27-29/ і враховуючи, що таке перевищення стало результатом перерахунку в період дії загальної норми ч. 1 ст. 2 Закону № 3668-VI, то до визначення розміру пенсії позивача відповідачем застосовано положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Але Конституційний Суд України, в рамках розгляду справи №3-123/2023(229/23), у рішенні від 20.03.2024р. №2-р(ІІ)/2024 зробив висновок, що припис ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.2.1991р. № 796-XII зі змінами, припис першого речення ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-XII зі змінами визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

Так у п. 2 рішення Конституційного Суду України зазначено, що припис ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.2.1991р. № 796-XII зі змінами, припис першого речення ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-XII зі змінами втрачають чинність з дня ухвалення цього рішення.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Правова позиція Конституційного Суду України щодо неконституційності припису припис ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.2.1991р. № 796-XII зі змінами, припис першого речення ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-XII зі змінами має пряму дію у часі і може бути застосована до правовідносин, що виникли або принаймні тривали після ухвалення Конституційним Судом відповідного рішення, тобто з 20.03.2024р.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.2.1991р. № 796-XII зі змінами, припис першого речення ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-XII зі змінами, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, та приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч. 5 ст. 17 Конституції України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що з 20.03.2024р. пенсія позивачу у справі повинна виплачуватись без обмеження пенсії максимальним розміром, тому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок щодо необхідності задоволення заявлених позивачем позовних вимог та постановив правильне рішення, яким визнав дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром з 20.03.2024р. протиправними та з метою відновлення порушеного права позивача та зобов`язав відповідача здійснити з 20.03.2024р. перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією, з урахуванням вже виплачених сум.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі задоволенні позовних вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 25.09.2024р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі відповідача , не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду цієї адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області- залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2024р. у справі №160/21916/24 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана - 06.01.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.В. Головко

суддя С.В. Білак