Справа № 160/28241/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 грудня 2024 рокуСправа № 160/28241/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії по 2 неробочій групі інвалідності, додавши страховий стаж 4 роки 22 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, додавши стаж роботи з 2014 року по 2023 рік;

- провести доплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , починаючи з 09.03.2010 року по 01.04.2014 року.

- провести виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 2014 рік по 2023 рік.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 року зазначена вище справа розподілена головуючому судді Туровій О.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: - уточненої позовної заяви, в якій чітко зазначити реквізити оскаржуваного рішення (дати і номера), та дати, з яких позивач просить зобов`язати відповідача провести перерахунки його пенсії, і ідентифікаційний код юридичної особи - відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також копій такої уточненої позовної заяви та додатків до неї відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі; - копій оскаржуваного рішення для суду та відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі; - належним чином завірених копій документів, долучених до позовної заяви, для суду та відповідно до кількості учасників справи; - заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

На виконання вимог ухвали суду від 28.10.2024 позивачем подано до суду уточнений адміністративний позов та заву про поновлення строку звернення до суду.

Згідно уточненою позовною заявою ОСОБА_1 викладено позовні вимоги в оновленій редакції, а саме:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії від 23.07.2024р. №41837-29037/Г-01/8-0400/24;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії по 2 неробочій групі інвалідності з 09 березня 2010р. року по 01 квітня 2014р., додавши страховий стаж 4 роки 22 дні та нарахувати пенсію замість соціальної допомоги;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 01.04.2014р. по теперішній час, додавши стаж роботи з 2014 року по 2023 рік;

- провести доплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як різницю між перерахованою пенсією та виплаченою соціальною допомогою за період з 09.03.2010 по 01.04.2014, з 01.04.2014 по теперішній час.

В обґрунтування поданої зави про поновлення строку звернення до суду позивач посилається на те, що в травні 2010 року він був знятий з обліку та переведений з другої на третю (безстрокову) групу інвалідності, проте, з 09.03.2010 року по 01.04.2014 року він проходив курс лікування, у т.ч. реабілітаційний період стаціонарний (включає тримісячний період (24 сеанси) одночасних курсів в стаціонарі медичного диспансеру, після перенесеної операції у 2009р., у зв`язку із чим був неспроможній вирішувати пенсійні питання в судах з 2010 року по 2021 рік, а з 2021р. по 2023р. вчиняв спроби з питання нарахування пенсії за інвалідністю, її перерахунку за віком у досудовому порядку з органами Пенсійного фонду в м. Кривий Ріг та м. Дніпро.

Дослідивши надані позивачем документи на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, суд повторно наголошує, що відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Водночас, вжиття конструкції "повинен був дізнатись" в розумінні положень частин 2 та 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

У постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 суд Касаційної інстанції дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Крім того, Судова палата звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Так, оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як слідує з уточненої позовної заяви, позивач, зокрема, просить суд зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії по 2 неробочій групі інвалідності з 09 березня 2010р. року по 01 квітня 2014р., додавши страховий стаж 4 роки 22 дні та нарахувати пенсію замість соціальної допомоги; а також провести перерахунок пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 01.04.2014р. по теперішній час, додавши стаж роботи з 2014 року по 2023 рік, та провести доплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 , як різницю між перерахованою пенсією та виплаченою соціальною допомогою за період з 09.03.2010 по 01.04.2014, з 01.04.2014 по теперішній час.

Відтак, позовні вимоги стосуються проведення перерахунків пенсії позивача з 09.03.2010 по 01.04.2014 та з 01.04.2014 по теперішній час, водночас, з цією позовною заявою позивач звернувся до суду лише 18.10.2024р., що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, в якому ця позовна заява була направлена до суду, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України, позаяк, зважаючи на те, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий позивачеві, який її отримує щомісячно, отже, вже з березня 2010 року та з 2014 року, відповідно, та кожного наступного місяця в подальшому позивач міг та повинен був дізнатися про розмір його пенсійної виплати та з`ясувати причини того, чому цей розмір є менше за належний (бажаний).

Розглядаючи наведені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, поданої на виконання ухвали суду від 28.10.2024 року, доводи щодо дотримання ним строку звернення до суду, суд зауважує, що за загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Щодо посилання позивача на незадовільний стан здоров`я та постійне лікування з 2010р., суд зазначає, з наданих до позовної заяви доказів, встановлено, що у 2009р. позивач дійсно був прооперований та з 09.03.2010 року по 01.04.2014 року, проходив курс лікування, у т.ч. реабілітаційний період стаціонарний (включає тримісячний період (24 сеанси) одночасних курсів в стаціонарі медичного диспансеру, а також перебував на лікуванні у певні періоди у 2019-2020рр., але не протягом всіх цих років.

Крім того, доказів проходження амбулаторного лікування у 2018р. та з 2021р. і по теперішній час ані до позовної заяви, ані до заяви про поновлення строку звернення до суду не додано, та пояснення про лікування у вказаний період, ні позовна заява, ні заява про поновлення строку звернення суду не містять, тож підстави вважати, що після 2021 року позивачеві звернутися до суду завадило проходження лікування у медичних установах відсутні.

Щодо посилання позивача на намагання вирішити спірне питання в досудовому порядку з 2021р. шляхом звернення до органів Пенсійного фонду (Управління Пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг; Департаменту Пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій пільг) та органів Міністерства охорони здоров`я (Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації), суд зазначає, що факт звернення до Пенсійного органу та отримання відповіді не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку (постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19). Тим паче, жодних доказів неможливості звернутися саме до суду зі спірних питань з 2021 року позивачем не надано.

Таким чином, доводи, зазначені у заяві про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, не можуть свідчити про поважність причин пропуску такого строку, оскільки жодних перешкод щодо своєчасного з`ясування позивачем, що його право порушено, об`єктивно не існувало і позивачем це не спростовано, водночас, існування поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не доведено.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Разом з тим, суд бере до уваги, що обставина, на підставі якої позивач звернувся до суду (нарахування пенсії за інвалідністю, її перерахунку) продовжує існувати і на час звернення позивача до суду.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що спір між сторонами повинен бути розглянутий в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Водночас, враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, що зумовили несвоєчасне звернення до суду із позовними вимогами в частині, що стосується зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії по 2 неробочій групі інвалідності з 09 березня 2010р. року по 01 квітня 2014р., додавши страховий стаж 4 роки 22 дні та нарахувати пенсію замість соціальної допомоги, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 01.04.2014р. по 17.04.2024р., додавши стаж роботи з 2014 року по 2023 рік; та проведення доплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 , як різницю між перерахованою пенсією та виплаченою соціальною допомогою за період з 09.03.2010 по 01.04.2014, з 01.04.2014р. по 17.04.2024р., а тому не визнає поважними підстави для поновлення строку звернення до суду з цими позовними вимогами та відмовляє у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з такими позовними вимогами.

В силу частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії по 2 неробочій групі інвалідності з 09 березня 2010р. року по 01 квітня 2014р., додавши страховий стаж 4 роки 22 дні та нарахувати пенсію замість соціальної допомоги, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 01.04.2014р. по 17.04.2024р., додавши стаж роботи з 2014 року по 2023 рік; та проведення доплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 , як різницю між перерахованою пенсією та виплаченою соціальною допомогою за період з 09.03.2010 по 01.04.2014, з 01.04.2014р. по 17.04.2024р., слід повернути позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії по 2 неробочій групі інвалідності з 09 березня 2010р. року по 01 квітня 2014р., додавши страховий стаж 4 роки 22 дні та нарахувати пенсію замість соціальної допомоги, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком з 01.04.2014р. по 17.04.2024р., додавши стаж роботи з 2014 року по 2023 рік; та проведення доплати перерахованої пенсії ОСОБА_1 , як різницю між перерахованою пенсією та виплаченою соціальною допомогою за період з 09.03.2010 по 01.04.2014, з 01.04.2014р. по 17.04.2024р. - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова