Справа № 560/3781/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3781/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

06 січня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо прийняття рішення №21 від 16.10.2023 про відмову у зарахування періодів роботи з 22.03.1984 по 22.03.1985, з 23.05.1985 по 04.12.1987 до страхового стажу і призначення пенсії неправомірними та зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Хмельницької області зарахувати період роботи - з 22.03.1984 по 22.03.1985, з 23.05.1985 по 04.12.1987 до страхового стажу, що дає право на вихід на пенсію, та нарахувати та виплачувати пенсію з дня звернення за її призначенням, з 09.10.2023.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.07.2024 позов задоволено частково, ухвалено:

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.10.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди навчання з 22.03.1984 по 22.03.1985 і роботи з 23.05.1985 по 04.12.1987 та призначити пенсію за віком з 06.10.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.07.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що до страхового стажу правомірно не зараховані період навчання з 22.03.1984 по 22.03.1985 та роботи з 23.03.1985 по 04.12.1987, оскільки печатка підприємства, що засвідчує запис про звільнення та атестату від 22.03.1985 про період навчання не містить перекладу українською мовою та відсутній формуляр республіки Естонія.

Позивач та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою від 09.10.2023 в якій просив призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.04.1984 позивач з 22.03.1984 по 22.03.1985 навчався в Таллінській морехідній школі за кваліфікацією матрос І-ІІ класу (вказане також підтверджується атестатом №9086 від 22.03.1985) та з 23.03.1985 по 04.12.1987 працював матросом-мотористом в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості "Естрибпром".

Рішенням від 16.10.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (30 років). Страховий стаж становить 28 років 04 місяці 05 днів. До страхового стажу не зараховані період навчання з 22.03.1984 по 22.03.1985 та роботи з 23.03.1985 по 04.12.1987, оскільки печатка підприємства, що засвідчує запис про звільнення та атестату від 22.03.1985 про період навчання не містить перекладу українською мовою та відсутній формуляр республіки Естонія.

Позивач вважає вказану відмову протиправною, а тому звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів навчання з 22.03.1984 по 22.03.1985 і роботи з 23.05.1985 по 04.12.1987 та призначення пенсії за віком з 06.10.2023.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (Закон №1058- ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частиною 1 статті 24 Закон № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону № 1058-IV).

У відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону №1788-ХІІ та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (Порядок №637), основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника, є трудова книжка.

Згідно іх пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (Інструкція №58), записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (абзац 3 пункту 2.4 Інструкції №58)

Посилання відповідача на відсутність перекладу українською мовою та формуляру республіки Естонія є безпідставними, оскільки записи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.04.1984 щодо періоду навчання з 22.03.1984 по 22.03.1985 та періоду роботи з 23.03.1985 по 04.12.1987 позивача завірені чітким відтиском печатки підприємств та не містять будь-яких позначень, які слугують підставою для сумніву у їх правдивості.

До того ж, неналежне заповнення роботодавцем трудової книжки не може бути підставою для позбавлення позивача права зарахування до страхового стажу періодів роботи, зазначених у цій трудовій книжці.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи.

Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Трудовим законодавством України не передбачений обов`язок працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління ПФУ 25.11.2005 за №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Докази щодо здійснення повноважень, передбачені Законом № 1058-IV та Порядком №22-1, відповідачами не надані.

Таким чином, наявні підстави зарахувати до страхового стажу позивача періоди навчання з 22.03.1984 по 22.03.1985 та роботи з 23.05.1985 по 04.12.1987 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.1984

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.10.2023 про відмову в призначенні пенсії є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Загальний страховий стаж позивача (з урахуванням періодів зарахованих судом) становить понад 30 років.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із заявою про призначення пенсії звернувся 09.10.2023, тому слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком з 06.10.2023.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.