Справа № 600/4006/24-а
Суддя: Сіжук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/4006/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сіжук О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби в Чернівецькій області звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу на загальну суму 56803,26 грн, з яких 41570,59 грн до місцевого бюджету, 15232,67 грн до Державного бюджету.

В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДПС у Чернівецькій області зазначило, що за відповідачем рахується узгоджений податковий борг на загальну суму 56803,26 грн. Поряд з цим, у зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу, йому виставлено податкову вимогу форми «Ф» від 29.12.2021 №0-2404, проте, вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.09.2024 прийнято позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Копію вказаної ухвали надіслано на адресу відповідача, що міститься в Єдиному державному демографічному реєстрі (відповідь №773896 від 06.09.2024), а саме: вулиця Шкільна, 21, село Борівці, Чернівецький район, Чернівецька область, 59311, проте, конверт повернувся на адресу суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Пунктом 5 частини шостої статті 251 КАС України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду 22.04.2021 у справі № 0840/3762/18, від 12.08.2020 у справі № 520/1066/2020.

Отже, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 10.09.2024 не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак у силу вимог пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України слід вважати, що копія ухвали про відкриття провадження у справі вручена відповідачу належним чином.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області як платник податку, що підтверджується ідентифікаційними даними платника податку.

08.10.2020 відповідач звернувся до податкового органу з заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, де обрав ставку єдиного податку 20% до розміру мінімальної заробітної плати та 2 групу.

Як вбачається з розрахунку податкового боргу за відповідачем рахується податковий борг, який виник внаслідок несплати податкових зобов`язань з:

1) податку на доходи фізичних осіб згідно податкових повідомлень-рішень форми «Р» №00000/4808/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022 в сумі 37631,00 грн; форми «ПС» №00000/4812/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022 в сумі 680,00 грн (штрафна санкція); форми «Р» №00000/4808/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022 в сумі 9450,25 грн (штрафна санкція);

2) військового збору згідно податкових повідомлень-рішень форми «Р» №00000/4809/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022 в сумі 3074,25 грн; форми «Р» №00000/4809/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022 в сумі 768,56 грн (штрафна санкція);

3) адміністративних штрафів та інших санкцій згідно податкових повідомлень-рішень форми «ПС» №00000/4806/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022 в сумі 1020,00 грн (штрафна санкція); форми «ПС» №00000/4811/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022 в сумі 340,00 грн (штрафна санкція).

Таким чином, загальна сума податкового боргу становить 56803,26 грн.

Контролюючим органом виставлено та направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 29.12.2021 №0-2404 на суму 3839,20 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку суму податкового боргу у розмірі 56803,26 грн не сплатив, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

Як було встановлено судом, за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 56803,26 грн.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Однак, як вбачається із матеріалів справи у визначений в пункті 57.3 статті 57 ПК України строк, відповідачем не сплачено вказаної суми грошових зобов`язань, податкові повідомлення-рішення форми «Р» №00000/4808/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022, форми «ПС» №00000/4812/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022, форми «Р» №00000/4809/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022, форми «ПС» №00000/4806/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022, форми «ПС» №00000/4811/Ж10/24-13-24-04 від 22.11.2022, в судовому порядку не скасовано, що свідчить про те, що така заборгованість є узгодженою.

Також судом установлено, що внаслідок поданої заяви про обрання спрощеної системи оподаткування у відповідача виник податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб на загальну суму 3839,20 грн.

Пунктами 59.1 та 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми «Ф» від 29.12.2021 №0-2404 на суму 3839,20 грн.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем рахується узгоджена заборгованість на загальну суму 56803,26 грн.

Станом на день розгляду даної справи в суді вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, докази зворотного в матеріалах справи відсутні, а тому наявні підстави для її стягнення за рішенням суду.

Крім того, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 9.3 статті 9 ПК України, зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

У відповідності до пункту 10.5. статті 10 ПК України, зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з: 1) державного бюджету; 2) місцевих бюджетів: а) бюджету Автономної Республіки Крим; б) обласних бюджетів; в) районних бюджетів; г) бюджетів місцевого самоврядування.

Згідно частини сьомої статті 45 Бюджетного кодексу України, перелік податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України.

Склад доходів загального фонду Державного бюджету України та спеціального фонду Державного бюджету України регламентується частинами другою - третьою статті 29 Бюджетного Кодексу України. Склад доходів загального фонду сільських, селищних, міських територіальних громад та загального фонду обласних бюджетів визначено статтями 64 та 66 Бюджетного кодексу України.

Пунктом 1-2 частини другої статті 29 Бюджетного кодексу України, військовий збір, що сплачується (перераховується) згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, належить до доходів загального фонду Державного бюджету України. Згідно з пунктом 23 частини другої статті 29 Бюджетного кодексу України кошти від санкцій (штрафи, пеня тощо), що застосовуються відповідно до закону (крім штрафів, визначених пунктами 6-3, 6-4, 6-9, і 13-5 частини третьої цієї статті, пунктами 37-39 частини першої статті 64, пунктом 13 частини першої статті 64-1 та пунктами 26 і 27 частини першої статті 66 цього Кодексу), - належить до доходів загального фонду Державного бюджету України.

При цьому, частиною п`ятою статті 29 Бюджетного Кодексу України передбачено, що Закон про Державний бюджет України може відносити на відповідний бюджетний період окремі види доходів загального (спеціального) фонду Державного бюджету України або їх частину, які визначені частиною другою (третьою) цієї статті, до спеціального (загального) фонду Державного бюджету України.

Отже, абзацом першим статті 42 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що, як виняток з положень пункту 1 частини другої статті 29 та пункту 1 частини першої статті 64 Бюджетного кодексу України, податок на доходи фізичних осіб (крім податку, визначеного пунктом 1-1 частини другої статті 29 Бюджетного кодексу України, та податку від оподаткування доходів у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу), що сплачується (перераховується) згідно з Податковим кодексом України на відповідній території України (крім території міст Києва та Севастополя), зараховується до загального фонду державного бюджету у розмірі 21 відсоток, до загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад - у розмірі 64 відсотки.

Разом з тим, пунктом 1 частини першої статті 66 Бюджетного кодексу України визначено, що 15 відсотків податку на доходи фізичних осіб, що сплачується (перераховується) згідно з Податковим кодексом України на відповідній території, належать до доходів загального фонду обласних бюджетів.

Отже, платежі, які згідно із Бюджетним кодексом України, законом про Державний бюджет України та рішенням місцевої ради розподіляються між рівнями місцевих бюджетів, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі на ім`я відповідного органу Казначейства в розрізі кодів класифікації доходів бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 16.02.2011 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» установлено перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (у тому числі ДПС). Загальні принципи розмежування доходів визначені Бюджетним кодексом, а фактичний їх склад затверджується при прийнятті Закону «Про державний бюджет на поточний рік.

Єдиний податок відповідно до статті 10 ПК України належить до місцевих податків та зараховується до відповідних місцевих бюджетів.

Таким чином, сума боргу у розмірі 56803,26 грн, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 зараховується до відповідних бюджетів наступним чином:

до Державного бюджету у сумі 15232,67 грн:

- податок з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 10029,86 грн (21% від загальної суми боргу по платежу (47761,25 грн);

- військовий збір у сумі 3842,81 грн;

- адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 1360,00 грн.

до місцевого бюджету у сумі 41570,59 грн:

- податок з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 37731,39 грн ( 30567,20 грн. - 64% від загальної суми боргу по платежу 47761,25 грн; 7164,19 грн. - 15% від загальної суми боргу по платежу 47761,25 грн);

- єдиний податок з фізичних осіб у сумі 3839,20 грн.

Оскільки за відповідачем рахується податковий борг щодо наявності та розміру якого останнім не подано до суду відзиву, не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241 - 246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 56803 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот три) гривні 26 копійок, з яких: 41570 (сорок одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 59 копійок до місцевого бюджету, 15232 (п`ятнадцять тисяч двісті тридцять дві) гривні 67 копійок до Державного бюджету.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач Головне управління Державної податкової служби в Чернівецькій області (вулиця Героїв Майдану, 200а, місто Чернівці, Чернівецька область, 28013, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44057187).

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна