Справа № 140/10619/24
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року ЛуцькСправа № 140/10619/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торлін до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торлін (далі ТзОВ «Торлін, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Волинській області № 11173038/42614226 від 04.06.2024 про відмову у реєстрації ПН № 94 від 23.03.2023 року в ЄРПН та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 94 від 23.03.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТзОВ «Торлін» відповідно до вимог статті 201 ПК України за операцією з поставки товару МПП «Алекс» було сформовано податкову накладну №94 від 23.03.2023 на суму 1050000,00 грн, в т.ч. ПДВ 175000,00 грн та відправлено на реєстрацію в ЄРПН.

Однак, згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрація ПH в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена.

Незважаючи на нечітке формулювання у квитанції підстав для зупинення реєстрації ПН та невизначення переліку документів, необхідних для прийняття рішення про її реєстрацію, позивач подав Комісії ГУ ДПС у Волинській області пояснення від 23.05.2024 № 23/05/1-ПЗК разом з документами, які, на думку позивача, підтверджують здійснення ним господарської операції, за якою складено ПН (зокрема, придбання товару та реалізації).

Однак позивач отримав повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної (товаросупровідних документів, інвентаризаційних описів, документів щодо зберігання товару та документів складського обліку).

Як стверджує позивач, він надав додаткові пояснення та документи.

Натомість рішенням комісії ГУ ДПС у Волинській області від 04.06.2024 №11173038/42614226 було відмовлено у реєстрації ПН від 23.03.2023 №94 з підстав ненадання/ часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН (без зазначення конкретного переліку документів, яких не було надано).

Позивач не погоджується із таким рішенням та вважає, що Комісія ГУ ДПС у Волинській області не надала належну оцінку наданим разом з письмовими поясненнями документам. З приводу вимоги про необхідність надання документів складського обліку, інвентаризаційних описів та документів, що підтверджують транспортування товару, позивач зауважив, що комісії була надана оборотно-сальдова відомість по рахунку 281, що є підтвердженням складського обліку. Також зазначив, що спірна ПН складена саме за фактом господарської операції з купівлі-продажу, а не господарської операції з перевезення товару, тому не надання платником податків документів по зберіганню не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки такі документи не засвідчують події, перелічені у пункті 187.1 статті 187 ПК України для операції купівлі-продажу товару, а є підтвердженням здійснення зовсім іншої господарської операції.

Щодо необхідності надання підтверджуючих документів щодо транспортування товару, то вказує на те, що товаром є транспортний засіб, який не потребує додаткових зусиль для транспортування, його переміщення здійснювалось власним ходом, що не потребувало додаткових витрат на купівлю палива чи залучення сторонніх організацій , а відтак і формування товарно-транспортних документів.

На переконання позивача, зазначення відповідачем-1 про необхідність надання документів, які або вже були надані, або не мають відношення до господарської операції, або які апріорі не створювались, є лише штучним приводом для формування підстав відмови у реєстрації ПН.

З врахуванням наведеного просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 48).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача-1 із вимогами, викладеними в позові, не погодився, вважає їх такими, що не підлягають до задоволення, з підстав правомірності оскаржуваного рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 04.06.2024 №11173038/42614226, позаяк платник податку не подав товаросупровідних документів, інвентаризаційних описів, документів щодо зберігання товару та документів складського обліку, що в свою чергу позбавляє можливості підтвердити факт наявності протягом встановленого періоду часу товару за відсутності підтверджуючих документів на його зберігання (а.с. 56-59).

У відповіді на відзив представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити (а.с. 68-70).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ «Торлін» зареєстроване як юридична особа, видами діяльності якого є, зокрема, 45.11 - Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний); 45.19 - Торгівля іншими автотранспортними засобами (а.с. 53-55).

21.09.2022 між ТзОВ «Вест Тракс» (продавець) та ТзОВ «Торлін» (покупець) укладено договір № 515 купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця транспортний засіб напівпричіп-цистерна, марки Magyar, модель SR34EFNP, 1992 року випуску, а покупець прийняти товар та оплатити його вартість (а.с. 23-24.)

Виконання умов вказаного договору підтверджується актом № 1 приймання-передачі від 21.09.2022, видатковою накладною №3082 від 21.09.2022, рахунком № 2613 від 21.09.2022, платіжним дорученням № 765 від 22.09.2022, ОСВ по 631 рахунку (а.с. 25-29).

В подальшому, між ТзОВ «Торлін» (продавець) та МПП «Алекс» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 288 транспортного засобу від 22.03.2023 (а.с. 30-31), за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язується оплатити рахунок і прийняти у власність транспортний засіб напівпричіп марки Magyar, модель SR34EFNP, 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

Пунктом 2.2 вказаного договору сторонами погоджено, що передача та приймання товару між продавцем та покупцем здійснюється за актом приймання-передачі, що складається в двох примірниках та підписується представниками обох сторін.

За домовленістю сторін ціна транспортного засобу є договірною та складає 1050000,00 грн, в тому числі ПДВ 175000,00 грн. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок продавця (п. 3.1, 3.3 договору).

На виконання умов договору від 22.03.2023 №288 позивачем передано МПП «Алекс» вказаний транспортний засіб, про що свідчить акт приймання-передачі транспортного засобу від 22.03.2023 (а.с. 32) та складено видаткову накладну від 23.03.2023 № 355 на суму 1050000,00 грн, у тому числі ПДВ 175000,00 грн (а.с. 33).

Оплата за товар здійснена на підставі виставленого рахунку на оплату від 22.03.2023 № 64 (а.с. 35), що підтверджується платіжним дорученням від 23.03.2023 № 11304 на суму 1050000,00 грн (а.с.36).

За наслідками вище зазначеної господарської операції ТзОВ «Торлін» складено та подано до реєстрації в ЄРПН ПН від 23.03.2023 №94 на суму 1050000,00 грн, у тому числі ПДВ - 175000,00 грн (а.с. 14).

Згідно із квитанцією від 10.04.2023 реєстрація ПН від 23.03.2023 №94 була зупинена з таких підстав: ПН складена та подана платником податку, який відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН (а.с. 15).

ТзОВ «Торлін» подало письмові пояснення від 23.05.2024 за вих. № 23/05/1-ПЗК та копії документів на підтвердження здійснення господарської операції (а.с. 22), а саме: копію договору № 515 від 21.09.2022; копію акту від 23.09.2022; копію видаткової накладної від 21.09.2022 № 3082; копію рахунку № 2613 від 21.09.2022; копію платіжного доручення № 765 від 22.09.2022; ОСВ по 631 рахунку; копію договору купівлі-продажу транспортного засобу № 288 від 22.03.2023; копію акту приймання-передачі транспортного засобу від 23.03.2023; копію видаткової накладної № 355 від 23.03.2023; копія довіреності № 22 від 23.03.2023; копію свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу; копію рахунку №64 від 22.03.2023; платіжне доручення №11304 від 22.03.2023; оборотно-сальдову відомість по 361 рахунку.

Подання позивачем таких документів на розгляд Комісії ГУ ДПС у Волинській області підтверджено також відповідачем у відзиві на позовну заяву.

28.05.2024 Комісія ГУ ДПС у Волинській області надіслала повідомлення за № 11117993/42614226 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, в якому вказано на необхідність подання копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у ПН: первинних документів щодо постачання, придбання товарів, зберігання та транспортування продукції, складських документів, інвентаризаційних описів, у тому числі рахунків-фактур/ інвойсів та інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у ПН, а у графі додаткова інформація зазначено: надати товаросупровідні документи, інвентаризаційні описи, документи щодо зберігання товару, документи складського обліку (а.с. 20-21).

30.05.2024 ТзОВ «Торлін» подало повідомлення № 30/05/1-ПЗК про надання додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у ПН від 23.03.2023 № 94, зазначивши, що до пояснень було надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 281, яка є документом складського обліку. В поясненні позивач вказував на те, що з поданих документів чітко вбачається фактичний рух активів в обидві сторони поставка транспортного засобу та отримання коштів за нього. Також зазначив, що об`єктом спірної ПН є господарська операція з купівлі-продажу, а не господарська операція з перевезення товару, тому питання, які стосуються інших господарських операцій не можуть бути предметом розгляду Комісії, оскільки це є порушенням Порядку № 520 та Порядку № 1165.В свою чергу, товарно-транспортна накладна не є документом, який містить інформацію для визначення об`єкта оподаткування ПДВ. Водночас ненадання платником податків документів по зберіганню не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки такі документи не засвідчують події, перелічені у пункті 187.1 статті 187 ПК України для операції купівлі-продажу товару, а є підтвердженням здійснення зовсім іншої господарської операції (а.с.17-19).

04.06.2024 Комісія ГУ ДПС у Волинській області прийняла рішення №11173038/42614226 про відмову у реєстрації ПН від 23.03.2023 №94 в ЄРПН у зв`язку із ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, платником податку, а у графі додаткова інформація (зазначити конкретні документи) відомості відсутні (а.с. 16).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

За правилами абзаців першого, п`ятого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку (абзаци десятий, дванадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

За приписами пунктів 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1165 комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, скарги на рішення комісій регіонального рівня про неврахування таблиці даних платника податку та скарги на рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (далі - скарга). Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Додатком 1 до Порядку № 1165 визначені критерії ризиковості платника податку на додану вартість, у пункті 8 яких вказано: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

У даній справі зі змісту квитанції від 10.04.2023 про зупинення реєстрації спірної ПН від 23.03.2023 №94 встановлено, що реєстрацію ПН зупинено з такої підстави: ПН складена та подана платником податку, який відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків (а.с. 15). Разом з тим, суд зазначає, що надіслана позивачу квитанція від 10.04.2023 містила пропозицію щодо надання пояснень та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Сформована у такий спосіб пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, вона за своїм змістом дублює припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.

Згідно із пунктом 1 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216, далі - Порядок №520, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2-4 Порядку № 520 передбачено, що рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг і Про електронні довірчі послуги. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 встановлено, що платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Відповідно до пункту 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Суд зауважує, що пункт 5 Порядку №520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, який не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно з таким переліком. Наданню підлягають лише ті документи, які безпосередньо стосуються предмета господарської операції, за якою оформлено ПН, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки. Можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації ПН.

За обставин цієї справи контролюючим органом у квитанції від 10.04.2023 не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання для реєстрації в ЄРПН спірної ПН.

Незважаючи на це, позивач подав до комісії регіонального рівня разом із письмовими поясненнями копії документів, які, на його думку, розкривають зміст господарської операції, щодо якої складено спірну ПН від 23.03.2023 № 94 та, які вважав достатніми для її реєстрації в ЄРПН.

Як встановлено пунктом 9 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку: або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку; або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування; або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги.

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як вбачається із оскаржуваного рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 04.06.2024 №11173038/42614226, у реєстрації ПН від 23.03.2023 №94 відмовлено у зв`язку із ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, платником податків (а.с.16).

Суд не погоджується із вказаною підставою прийняття спірного рішення та зауважує, що крім загального формулювання воно не містить чіткої фактичної причини його прийняття, тобто у ньому не вказано, які конкретно документи не були надані позивачем та графа додаткова інформація (зазначити конкретні документи) взагалі не заповнена, що вказує на формальне прийняття Комісією ГУ ДПС у Волинській області рішення про відмову у реєстрації в ЄРПН спірної ПН за відсутності обґрунтованих підстав для прийняття такого рішення.

У свою чергу, як встановлено судом вище, позивач подав на розгляд Комісії ГУ ДПС у Волинській області пояснення від 23.05.2024 за вих. № 23/05/1-ПЗК та копії документів на підтвердження здійснення господарської операції, за наслідками якої складено ПН від 23.03.2023 № 94 та, на переконання суду, подані позивачем документи підтверджують господарську операцію з реалізації МПП «Алекс» транспортного засобу напівпричіпа марки Magyar, модель SR34EFNP, 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та ці документи є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію в ЄРПН вказаної ПН.

Так, на підтвердження здійснення господарської операції з реалізації вказаного транспортного засобу МПП «Алекс» позивач подав копії первинних документів, а саме: договору купівлі-продажу № 288 транспортного засобу від 22.03.2023 (а.с. 30-31); акту приймання-передачі транспортного засобу від 23.03.2023 (а.с. 32); видаткової накладної від 23.03.2023 № 355 (а.с. 33); рахунку на оплату від 22.03.2023 № 64 (а.с. 35); платіжного доручення від 23.03.2023 №11304 (а.с. 36); довіреності № 22 від 23.03.2023 (а.с. 34); свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (з якого вбачається, що такий транспортний засіб зареєстровано за МПП «Алекс») (а.с. 37); оборотно-сальдову відомість по 361 рахунку за березень 2023 року (а.с. 383) та вказані документи підтверджують факт реалізації транспортного засобу контрагенту МПП «Алекс», а також додатково копії документів, які підтверджують факт придбання позивачем у ТзОВ «Вест Тракс» такого транспортного засобу (договору № 515 купівлі-продажу транспортного засобу від 21.09.2022 (а.с. 23-24); акту № 1 приймання-передачі від 23.09.2022 (а.с. 25); видаткової накладної № 3082 від 21.09.2022 (а.с. 26); рахунку на оплату № 2613 від 21.09.2022 (а.с. 27); платіжного доручення № 765 від 22.09.2022 (а.с. 28); оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631 за вересень 2022 року (а.с. 29)).

У повідомленні Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 28.05.2024 № 11117993/42614226 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, у графі додаткова інформація зазначено: надати товаросупровідні документи; інвентаризаційні описи, документи щодо зберігання товару та документи складського обліку (а.с. 20-21).

Суд зауважує, що до пояснень від 23.05.2024 за вих. № 23/05/1-ПЗК та від 30.05.2024 за вих.№30/05/1-ПЗК позивач долучив оборотно-сальдову відомість по 281 рахунку (а.с.19), що і є документом складського обліку, при цьому позивач пояснював причини неможливості подання інвентаризаційних описів та товаросупровідних документів (такі документи не складалися).

Суд також зазначає, що враховуючи подання позивачем первинних документів, які підтверджують факт реалізації МПП Алекс транспортного засобу, то ненадання інвентаризаційних описів та товаросупровідних документів не може бути підставою для відмови у реєстрації ПН.

При вирішенні спору суд також враховує правові висновки Верховного Суду у постанові від 07.12.2022 у справі №500/2237/20, відповідно до яких суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції, за наслідками якої складено ПН, подану для реєстрації в ЄРПН, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в ПН, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН ПН, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією. Предметом розгляду у справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації ПН, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом. При розгляді таких спорів, крім іншого, має бути встановлено настання обставини, яка обумовлює обов`язок платника податків скласти податкову накладу та зареєструвати її в ЄРПН відповідно до пункту187.1 статті 187 ПК України.

Суд наголошує, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення, визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації ПН. Під час реєстрації ПН фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми критеріями шляхом дослідження документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної саме у ПН. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області від 04.06.2024 №11173038/42614226 прийняте без наявності правових та фактичних підстав, позаяк платник надав пояснення та первинні документи щодо господарської операції, по якій складена ПН та, на думку суду, поданих після зупинення реєстрації спірної ПН позивачем вказаних вище первинних документів є достатньо для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН. Вказані первинні документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарську операцію.

Відтак, з наведених вище мотивів позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №94 від 23.03.2023, то суд враховує таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до ЄРПН на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем 1, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданих податкових накладних. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

При цьому, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію вищевказаної податкової накладної ПН, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у пунктом 50 рішення від 13.01.2011 у справі Чуйкіна проти України (заява №28924/04) констатував: що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп.28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, пунктом 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, пунктом 25, ECHR 2002-II).

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН спірну податкову накладну, подану ТзОВ «Торлін».

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.07.2024 №44891688 (а.с. 13).

Натомість відповідно до положень частини 3 статті 4 Закону України Про судовий збір позивачу необхідно було сплатити за пред`явлення цього адміністративного позову в електронній формі із застосуванням коефіцієнту пониження 0,8 судовий збір у сумі 2422,40 грн.

З урахуванням наведеного на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 судовий збір у сумі 2422,40 грн. Решта суми судового збору може бути повернута позивачу за його клопотанням відповідно до статті 7 Закону України Про судовий збір.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: договір про надання правової допомоги від 16.09.2024 №16/09-24, детальний опис робіт (наданих послуг) станом на 30.09.2024 (а.с. 39-41).

Відповідно до пункту 1.1. договору про надання правової допомоги від 16.09.2024 №16/09-24, укладеного між ТзОВ «Торлін» та адвокатським об`єднанням Бона Фіде, виконавець приймає на себе доручення замовника про надання останньому комплексу юридичних послуг по оскарженню рішенню Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 04.06.2024 № 11173038/42614226.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що за надання комплексу юридичних послуг, передбачених пунктами 1.2.1-1.2.4 договору, замовник сплачує об`єднанню гонорар, розмір якого становить фіксовану суму 2500,00 грн; за надання комплексу юридичних послуг, передбачених пунктом 1.2.5 договору, замовник сплачує об`єднанню гонорар, розмір якого становить фіксовану суму 1000,00 грн.

Гонорар сплачується замовником на підставі акту про надання правничої допомоги, впродовж п`яти банківських днів, з моменту фактичного виконання рішення суду.

Отже договором про надання правової допомоги від 16.09.2024 №16/09-24 сторонами погоджено вид та вартість послуг адвоката, а також порядок оплати таких послуг.

Зміст положень статей 134, 139 КАС України дозволяють дійти висновку, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Суд зазначає, що договір про надання правової допомоги є первинним документом, згідно якого у адвоката виникли зобов`язання перед клієнтом (позивачем) та на його підставі в останнього виникає обов`язок сплатити гонорар.

При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зазначає, що предметом судового розгляду у даній справі були рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia,заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Верховний Суд в постановах від 22.12.2020 у справі №520/8489/19, від 07.05.2020 у справі №320/3271/19, від 10.03.2020 у справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 2500,00 грн є цілком співмірною із заявленими позовними вимогами, а тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 на користь позивача необхідно присудити понесені витрати на професійну правничу допомогу у цій справі в сумі 2500,00 грн.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області, комісія якого прийняла оскаржуване рішення, що стало підставою звернення до суду з цим позовом судові витрати в сумі 4922,40 грн з них: 2500,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу адвоката та 2422,40 грн - судовий збір.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.06.2024 №11173038/42614226.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Торлін» податкову накладну від 23.03.2023 №94.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торлін» судові витрати в загальному розмірі 4922,40 грн (чотири тисячі дев`ятсот двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Торлін (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Рівненська, 76а, ).

Відповідач-1: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська обл., м. Луцьк, Київський м-н, 4, ).

Відповідач-2: Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Суддя Р.С. Денисюк