Справа № 160/20122/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській обалсті про визнання протиправним та скасування наказу,-
24.07.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати Наказ №943 від 09 грудня 2020 року Міністерства оборони України - в частині скасування Наказу Міністерства оборони України від 11 грудня 2017 року №906 щодо нагородження відзнакою Міністерства оборони України «Вогнепальна зброя» - 7,62 мм пістолетом ТТ №БЗ 2210 у комплекті з 8 патронами у подарунковому футлярі позаштатного співробітника Управління державної охорони України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, єдиною законною підставою для позбавлення відзнаки є наявність вироку суду, який набрав законної сили, при цьому наявність у особи будь-якого іншого процесуального статусу в рамках кримінального провадження підозрюваний, обвинувачений не є підставою для позбавлення особи врученої нагороди. ОСОБА_2 станом ані на день винесення Наказу про позбавлення нагороди, ані на день звернення до суду з даною позовною заявою не є засудженим. Саме по собі посилання МОУ на лист слідчого управління СБУ на факт вчинення кримінального правопорушення, що слугувало внесенню відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є законною підставою або обґрунтованим мотивом для прийняття відповідного рішення про скасування врученої відзнаки, оскільки відповідач зобов`язаний був здійснити перевірку наявності у позивача судимості за злочин чи виправдувального вироку, чи іншого рішення суду за наслідками розгляду обвинувального акту щодо позивача.
Ухвалою суду від 26.07.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
08.08.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву яким заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки п. 5.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 року за № 637/3077 (далі Інструкція № 622) передбачено, що органи (підрозділи) поліції не мають права давати згоду керівникам підприємств, установ, організацій та суб`єктам господарювання на укладання трудових договорів на виконання таких робіт, а також надавати дозволи на придбання зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам та проводити їх перереєстрацію (продовження строку дії відповідних дозволів), а раніше дана згода відкликається, наданий дозвіл анулюється у разі: надходження від уповноваженого органу до уповноваженого підрозділу контролю за обігом зброї інформації про повідомлення такій особі про підозру або інформації про складення щодо такої особи повідомлення про підозру, що не вручене через не встановлення її місцезнаходження. Отже, оскаржуваний наказ є правомірним, оскільки враховуючи те, що 17.07.2020 року ОСОБА_1 вручено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тому дозвіл на зберігання та носіння вогнепальної зброї відкликається, а зброя вилучається.
15.08.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача, якою просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, оскільки у відзиві представник відповідача посилається на Інструкцію № 622, яка регулює діяльність органів поліції в сфері оформлення, видачі, скасування дозволів на зброю, та є відомчим нормативно-правовим актом, що жодним чином не стосується Міністерства оборони України та не регулює порядок вручення заохочуваних нагород та їх скасування.
15.08.2024 року представником третьої особи подано пояснення, відповідно до яких, останній просить залишити позовну заяву без задоволення.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Відповідно до витягу з Наказу Міністра оборони України від 11.12.2017 року №906 наказано нагородити відзнакою Міністерства оборони України «Вогнепальна зброя» - 7,62 мм пістолетом ТТ № БЗ 2210 у комплекті з 8 патронами у подарунковому футлярі ОСОБА_1 позаштатного співробітника Управління державної охорони України.
Не погоджуючись з такими діями відповідача вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду зданою позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, відповідно до п.п. 43, 44 якого заохочувальними відзнаками Міністерства оборони України нагороджуються військовослужбовці та інші особи за бездоганну службу та видатні заслуги перед Збройними Силами України.
Міністр оборони України, керівники інших центральних органів виконавчої влади, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, створені відповідно до законів України, нагороджують відомчими відзнаками «Вогнепальна зброя» і «Холодна зброя». Це почесна державна нагорода та відомчі заохочувальні відзнаки за визначні заслуги в забезпеченні обороноздатності України, недоторканості її державного кордону, підтриманні високої бойової готовності військ (сил), зміцненні національної безпеки, боротьбі зі злочинністю захисті конституційних прав та свобод людини і громадянина, за бездоганну багаторічну службу, зразкове виконання військового та службового обов`язку, виявлені при цьому честь і доблесть.
Правові засади організації та діяльності Міністерства оборони України, статус повноваження визначає Положення про Міністерство оборони України, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 671 (далі Положення №671).
Відповідно до п. 1 Положення № 671 Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.
Згідно з п. 2 Положення № 671 Міноборони у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Пунктом 4 Положення № 671 передбачено, Міноборони відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, установлює заохочувальні відзнаки Міноборони.
Порядок вручення, позбавлення відомчих заохочувальних відзнак Міністерства оборони України регулюється Положенням про відомчі заохочувальні відзнаки Міністерства оборони України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і «Холодна зброя», затверджене Наказом Міністерства оборони України № 693 від 23.10.2012 року (далі Положення №693).
Відповідно до п. 1.2 Положення № 693 (в редакції від 23.10.2012 року) відзнакою «Вогнепальна зброя» є пістолет, револьвер та мисливська вогнепальна зброя, а відзнакою «Холодна зброя» - шабля, палаш та кортик.
Згідно з п. 1.4. Положення № 693 нагородження відзнаками здійснюється наказом Міністра оборони України (по особовому складу). Підготовка та подання на підпис проектів наказів, видання (реєстрація, розсилка) підписаних наказів щодо нагородження відзнаками та підготовка нагородних відомостей покладаються на Департамент кадрової політики Міністерства оборони України.
Пунктом 1.5. Положення № 693 визначено, що реєстрація, зберігання, носіння, використання і застосування зброї здійснюються відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 року за № 637/3077 (із змінами) (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 3.6 Положення № 693 (в редакції на день винесення оскаржуваного наказу) за рішенням Міністра оборони України нагородженого може бути позбавлено відзнаки у зв`язку із засудженням за вчинення злочину за вироком суду, який набрав законної сили. У таких випадках відзнака підлягає передачі до органів внутрішніх справ у встановленому законодавством порядку.
Між тим, означене на думку суду, не може слугувати безумовною підставою для позбавлення ОСОБА_1 відзнаки Міністерства оборони України «Вогнепальна зброя», оскільки, у розумінні положень п. 3.6 Положення № 693 позбавлення нагородженого відзнаки та її вилучення, здійснюється за засудженням за вчинення злочину за вироком суду, який набрав законної сили.
Натомість, жодних належних та допустимих доказів щодо наявності відносно позивача ОСОБА_1 вироку суду, відповідачем Міністерством оборони України, суду не надано.
Судом відхиляються, та не приймаються до уваги також посилання відповідача на п. 5.1 Інструкція № 622, оскільки відповідно до п. 1.1 Інструкції № 622 ця Інструкція визначає умови та порядок видачі та анулювання дозволів на придбання, зберігання, облік, охорону, носіння, перевезення і використання зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, боєприпасів, інших предметів, матеріалів та речовин, щодо зберігання і використання яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дія дозвільної системи, правил поводження з ними та їх застосування.
ОСОБА_1 оскаржує скасування Наказу Міністерства оборони України від 09.12.2020 року № 943 про позбавлення відзнаки «Вогнепальна зброя» - 7,62 мм пістолетом ТТ № БЗ 2210 у комплекті з 8 патронами у подарунковому футлярі позаштатного співробітника Управління державної охорони України, а не скасування дозволу на зберігання, носіння зброї.
Відтак, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо правомірності, та обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Наказу №943 від 09 грудня 2020 року Міністерства оборони України, та наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення адміністративного позову.
Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати Наказ №943 від 09 грудня 2020 року Міністерства оборони України - в частині скасування Наказу Міністерства оборони України від 11 грудня 2017 року №906 щодо нагородження відзнакою Міністерства оборони України «Вогнепальна зброя» - 7,62 мм пістолетом ТТ №БЗ 2210 у комплекті з 8 патронами у подарунковому футлярі позаштатного співробітника Управління державної охорони України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко