Справа № 454/2587/24
Суддя: Адамович М. Я.
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/2587/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2025 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Адамович М. Я.

за участю секретаря: Калиш В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м.Сокаль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо нього та закрити провадження у справі.

Свої вимоги мотивує наступним.

Постановою від 09.07.2024р. на нього накладено адміністративне стягнення за те, що він 30.03.2024р. керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Він не погоджується з даною постановою та вважає її необґрунтованою, оскільки до постанови не долучено жодних доказів винуватості ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія з правом керування транспортними засобами категорії «В» та не отримував права керування транспортними засобами категорії «А». Тому, останнього не можна було притягнути до адміністративної відповідальності за те, що він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови він керував мопедом (транспортним засобом категорії «А»). На момент винесення постанови суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, в нього була лише категорія «В». Прав керування такої категорії він не отримував, а тому і його не було позбавлено такого права. На момент винесення постанови суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, в нього була лише категорія «В».

В даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення та ОСОБА_1 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а не за ч.4 ст.126 КУпАП.

Представник відповідача не скористався правом на подання відзиву на позов.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року№ 580-VIII.

Згідно копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 09.07.2024р., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400грн. за те, що він 30.03.2024р. близько 15.20год. на автодорозі сполучення м.Великі Мости м.рава Руська в межах с.Бутини Шептицького району Львівської області керував транспортним засобом «Дельта», будучи позбавленим права керування транспортними засобами рішенням суду від 31.10.2023р., згідно постанови про закриття кримінального провадження №0000129 від 04.04.2024р., чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України.

На спростування своєї вини позивач навів обставини, які, на його думку, спростовують вчинення ним правопорушення, зазначеного у вищевказаній постанові та заперечив інкриміновані йому порушення Правил дорожнього руху України.

Так, останній вказав, що 30.03.2024р. він керував мопедом марки «Дельта». В той же час, він не отримував посвідчення водія категорії «А», а лише категорії «В». Тому, його не позбавляли посвідчення зазначеної категорії, та як наслідок він керував зазначеним мопедом без права керування транспортними засобами, а не будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Суд не може погодитися з вказаною позицією сторони позивача з наступних підстав.

Статтею 30 КУпАП передбачено позбавлення особи права певного права або займатися певною діяльністю. Відповідно до частини 3 даної норми, особу, яку вже було позбавлено права керування транспортними засобами, може бути позбавлено такого права повторно за вчинення правопорушення. В розумінні даної норми, до повторно призначеного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами приєднується невідбута частина такого стягнення, призначеного раніше. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4. ст.126 КУпАП.

Також, суд дійшов висновку про можливість застосування аналогії закону до положень щодо позбавлення права керування транспортними засобами особи, яка вчинила правопорушення але не отримувала право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Законодавство про адміністративні правопорушення не містить заборони на використання аналогії закону.

У найближчій галузі права кримінальній, міститься норми (ст.ст. 286, 286-1 КК України) про відповідальність за порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого настали наслідки, важчі ніж ті, що передбачені нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Висновок щодо правозастосування положень статей 286, 286-1 КК України викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023р. у справі №702/301/20, відповідно до якого: особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Виходячи з вищезазначеного, в діях позивача вбачається порушення правил дорожнього руху, поліцейським вірно кваліфікованого його дії та накладено стягнення за більш суворе правопорушення.

Позивач не довів наявності підстав скасування оскаржуваної постанови, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.5, 19, 241-245, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.246 КАС України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.250 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, , місцезнаходження: пл.Генерала Григоренка,3, м.Львів.

Головуючий: М. Я. Адамович