Справа № 140/9430/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року ЛуцькСправа № 140/9430/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 (відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному обсязі грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 21.08.2024 та ненарахування і невиплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн щомісячно у період із 01.12.2023 по 21.08.2024; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 виплату в повному обсязі грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 21.08.2024 та нарахувати і виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн щомісячно за період із 01.12.2023 по 21.08.2024.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 21.04.2022 на підставі указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 призваний до лав ЗСУ.

30.11.2023 під час виконання бойового завдання при виконанні службових обов`язків на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №9865дск від 08.09.2023, бойового розпорядження командира 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 №1598дск від 22.10.2023 та бойового наказу командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №18дск від 04.10.2023 внаслідок стрілецького бою та мінометних обстрілів позиції відділення поблизу с. Роботине Пологівського району Запорізької області позивач одержав тяжке вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №3267 від 16.12.2023.

Позивач, отримавши тяжку травму з 01.12.2023 по 22.12.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені ім. Мечнікова «ДОР», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №19550 від 22.12.2023.

В подальшому позивача було направлено на лікування до Волинської обласної клінічної лікарні, у якій він перебував на стаціонарному лікуванні з 23.12.2023 по 04.01.2024, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5668 від 04.01.2024. У період з 04.01.2024 по 09.01.2024 згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №115 від 09.01.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні у Камінь-Каширській центральній районній лікарні.

09.01.2024 довідкою госпітальної військово-лікарської комісії при КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» №1(2/260) позивачу було надано відпустку для лікування важкої травми на 30 календарних днів.

06.02.2024 внаслідок проведення медичного огляду гарнізонною ВЛК при військовій частині НОМЕР_3 позивачу надано відпустку для лікування після травми на 30 календарних днів. В подальшому до 07.05.2024 позивач перебував у відпустках для лікування від отриманого тяжкого поранення, що підтверджується довідками ВЛК.

У період з 07.05.2024 по 10.06.2024 внаслідок проведення хірургічної операції знаходився на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1080 від 08.06.2024.

10.06.2024 внаслідок проведення медичного огляду госпітальною ВЛК при військовій частині НОМЕР_3 позивачу було надано відпустку для лікування після отримання тяжкого поранення на 30 календарних днів.

На підставі свідоцтва про хворобу №848 від 25.07.2024 позивача визнано непридатним до військової служби з переоглядом через шість місяців.

У період з 26.07.2024 по 12.08.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Камінь-Каширській ЦРЛ (виписка №4810 від 12.08.2024).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №245 від 23.08.2024 ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира частини №113- РС від 21.08.2024 у запас відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність військової служби з переоглядом через 6 місяців) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 23.08.2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З моменту отримання поранення та протягом всього курсу лікування, а також відпусток за станом здоров`я на підставі рішень ВЛК ОСОБА_1 не отримував у повному обсязі належних виплат, передбачених Постановою КМУ №168, хоча виписні епікризи та довідки ВЛК надсилались позивачем командуванню військової частини НОМЕР_1 вчасно.

В отриманих на його звернення листах за вих. №Ф/954 від 17.04.2024 та вих. №Ф/1058 від 08.05.2024 військова частина НОМЕР_1 вказує, що в командування військової частини відсутні підтверджуючі документи для здійснення виплати додаткової винагороди в розмірах 100000,00 грн щомісячно.

Крім того, позивач зазначає, що грошове забезпечення, зокрема: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення, за червень, липень та серпень 2024 року йому не виплачувались. На картковий рахунок за вказані місяці надійшли грошові кошти в сумі 652,56 грн, що підтверджується відповідними виписками з Приватбанку.

Бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати за червень, липень та серпень 2024 року грошового забезпечення у належному розмірі та ненарахування і невиплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розрахунку до 100000,00 грн щомісячно за період перебування з 01.12.2023 до 21.08.2024 на стаціонарному лікуванні та у відпустках за станом здоров`я для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновками (постановою) військово-лікарських комісій позивач вважає протиправною.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її до розгляду без виклику учасників справи.

У поданому до суду 26.11.2024 відзиві на позовну заяву (а.с.61-63) представник відповідача заперечив позовні вимоги. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 30.11.2023 солдат ОСОБА_1 одержав поранення, що підтверджується довідкою про обставини поранення №3267 від 16.12.2023. Тривалий період, після поранення, солдат ОСОБА_1 періодично лікувався та перебував у відпустках для лікування після поранення. Усі періоди відображені у копії рапорту ТВО командира 2САДн військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2024 (вх. №16304 від 19.08.2024) щодо виплати додаткової винагороди солдату ОСОБА_1 . Посилання позивача щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення спростовуються наданими розрахунковими документами.

Повідомив, що після отримання від позивача у складі позовних матеріалів копій підтвердних документів щодо періодів подальшого лікування та відпусток (у зв`язку з лікуванням), такі відомості враховані відповідачем у зв`язку із чим будуть внесені зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди» №460 від 23.08.2024 щодо недоплати додаткової грошової винагороди за період перебування у відпустці для лікування після поранення з 14.06.2024 по 15.07.2024, так як за усі інші періоди перебування на лікуванні додаткова грошова винагорода нарахована та сплачена в повному обсязі.

Крім того, зазначив, що усі виплати здійснюються відповідно до наказу командира військової частини, який видається на підставі рапорту військовослужбовця. Зауважив, що позивач рапортів стосовно виплат йому додаткової грошової винагороди за періоди лікування та відпусток для лікування не подавав. ОСОБА_1 не було здано жодного відпускного квитка та не надано виписних епікризів у встановленому порядку, що стало причиною помилки при проведенні розрахунків. Здійснення нарахувань позивачу стало можливим лише після подання рапорту ТВО командира НОМЕР_4 САДн військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2024 вх. №16304 від 19.08.2024 щодо виплати додаткової винагороди солдату ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У поданій до суду 11.12.2024 відповіді на відзив (а.с.89-90) позивач, з урахуванням проведених відповідачем виплат, уточнив позовні вимоги та просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому в повному обсязі грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 23.08.2024 та ненарахування і невиплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн щомісячно в повному обсязі за періоди: з 23.12.2023 по 22.02.2024; з 24.03.2024 по 02.04.2024; з 11.06.2024 по 09.07.2024. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату в повному обсязі грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 23.08.2024 та нарахувати і виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн щомісячно в повному розмірі за періоди: з 23.12.2023 по 22.02.2024; з 24.03.2024 по 02.04.2024; з 11.06.2024 по 09.07.2024.

У запереченнях на відповідь на відзив від 23.12.2024, з урахуванням уточнених позовних вимог, представник відповідача щодо виплати грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 23.08.2024 зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №55 від 24.02.2024 відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдата ОСОБА_1 , майстра відділення технічного обслуговування взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону, увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Тобто в зазначений період позивач перебував в розпорядженні командира військової частини, під час якого порядок виплати грошового забезпечення залежить від строку перебування в розпорядженні командира: перші два місяці перебування в розпорядженні військовослужбовцю виплачується грошове забезпечення, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження; усі наступні місяці (від трьох і більше) військовослужбовцю виплачується грошове забезпечення в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України).

Щодо виплати додаткової грошової винагороди за період з 23.12.2023 по 22.02.2024, з 24.03.2024 по 02.04.2024 та з 11.06.2024 по 09.07.2024, зазначив, що за період зазначений позивачем з 23.12.2024 по 22.02.2024, додаткова винагорода не нараховувалась та не виплачувалась в зв`язку з тим, що в зазначений період ОСОБА_1 не знаходився на лікуванні після поранення чи у відпустці для лікування у зв`язку з пораненням. Надана до матеріалів позовної заяви довідка ВЛК №1(2/260) від 09.01.2024 про необхідність надання ОСОБА_1 відпустки для лікування не є документом, який підтверджує перебування у відпустці, оскільки для отримання відпустки військовослужбовець повинен подати на ім`я командира військової частини рапорт про надання відпустки. В документах військової частини відсутній рапорт позивача про необхідність надання йому відпустки для лікування на підставі довідки ВЛК №1(2/260) від 09.01.2024. Окрім того, з моменту виписки з лікарні (з 23.12.2023) відповідачу не було відоме місцезнаходження позивача, у зв`язку з чим, наказом командира військової частини (з адміністративно-господарської діяльності) №5732 від 28.10.2024 призначено службове розслідування з приводу невчасного повернення з лікування ОСОБА_1 , а наказом №6351 від 26.11.2024 продовжено строк проведення службового розслідування.

За період з 24.03.2024 по 02.04.2024, додаткова винагорода не нараховувалась та не виплачувалась у зв`язку з тим, що у вказаний період ОСОБА_1 не знаходився на лікуванні після поранення чи у відпустці для лікування у зв`язку з пораненням. В період з 24.03.2024 та 02.04.2024 позивач здійснював переміщення з відпустки у відпустку. Згідно нормативних актів додаткова грошова винагорода виплачується тільки за періоди знаходження на лікуванні та переміщенні між лікувальними закладами. Водночас час, що надається для проїзду у відпустку і з відпустки не включається до періоду виплати додаткової грошової винагороди.

За спірний період з 11.06.2024 по 09.07.2024, додаткова винагорода виплачена позивачу в повному розмірі (період перебування у відпустці для лікування після поранення з 14.06.2024 по 15.07.2024 за мінусом двох діб на дорогу, та з врахуванням госпіталізації солдата ОСОБА_1 з 10.07.2024).

Вказав на те, що наказом №6540 від 10.12.2024 внесено зміни до наказу про виплату додаткової винагороди та сплачено позивачу всю належну суму додаткової винагороди, що підтверджується копією довідки про нараховану та виплачену додаткову винагороду.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №8 від 21.04.2022 рядового ОСОБА_1 , призваного по мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 Про загальну мобілізацію, який прибув із територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з 21.04.2022 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, призначено на посаду радіотелефоніста- лінійного наглядача гаубичного самохідно-артилерійського відділення гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи (а.с.66).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №90 від 31.03.2023 солдата ОСОБА_1 , радіотелефоніста-лінійного наглядач відділення управління взводу управління командира 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, призначено - майстром відділення технічного обслуговування взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону, ВОС - 738244А/061 з 31.03.2023 (а.с.68).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №55 від 24.02.2024 відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , майстра відділення технічного обслуговування взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону (а.с.67).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №245 від 23.08.2024 солдата ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , колишнього майстра відділення технічного обслуговування взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону, звільненого наказом командира частини (по особовому складу) від 21.08.2024 №113-РС у запас відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6 місяців) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 23.08.2024 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Ннаправлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27).

З довідки №3267 від 16.12.2023 про обставини поранення (травми, контузії, каліцтва), виданої військовою частиною НОМЕР_1 вбачається, що солдат ОСОБА_1 30.11.2023 одержав «вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення передньої поверхні черевної стінки зліва з евентрацією великого чепця, перитоніт». Поранення отримане під час виконання бойового завдання при виконанні службових обов`язків на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №9865дск від 08.09.2023 та бойового розпорядження командира 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 №1598дск від 22.10.2023 та бойового наказу командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №18дск від 04.10.2023 внаслідок стрілецького бою та мінометних обстрілів ворогом позиції відділення поблизу с. Роботине Пологівського району Запорізької області (а.с.11).

Після отриманої тяжкої травми, позивач з 01.12.2023 по 22.12.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені ім. Мечнікова «ДОР», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №19550 від 22.12.2023 (а.с.14).

З 23.12.2023 по 04.01.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Волинській обласній клінічній лікарні, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5668 від 04.01.2024 (а.с.15).

У період з 04.01.2024 по 09.01.2024 згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №115 від 09.01.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у Камінь-Каширській центральній районній лікарні (а.с.16-18).

Згідно з довідкою госпітальної військово-лікарської комісії при КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» №1(2/260) від 09.01.2024 солдат ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів (а.с.19).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_3 №590 від 06.02.2024 солдат ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування після травми (контузії, поранення) на 30 календарних днів (а.с.20).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_3 №1072 від 05.03.2024 солдат ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування після травми (контузії, поранення) на 30 календарних днів (а.с.21).

У період з 07.05.2024 по 10.06.2024 внаслідок проведення хірургічної операції позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1080 від 08.06.2024 (а.с.22).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_3 №628 від 10.06.2024 солдат ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів (а.с.23).

У період з 26.07.2024 по 12.08.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Камінь-Каширській ЦРЛ, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №4810 від 12.08.2024 (а.с.24).

На підставі свідоцтва про хворобу №848 від 25.07.2024 позивача визнано непридатним до військової служби з переоглядом через шість місяців (а.с.25-26).

З виписки карткового рахунку ОСОБА_1 вбачається, що йому було виплачено додаткову винагороду в грудні 2023 року у розмірі 100319,94 грн. Крім того в червні, липні та серпні 2024 року позивачу було проведено виплату грошового забезпечення у розмірі 652,56 грн щомісячно (в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) (а.с.28).

На звернення позивача від 05.03.2024 та від 26.04.2024 щодо виплати додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн за період з грудня 2023 по лютий 2024 військова частина НОМЕР_1 листами від 17.04.2024 №9/954 та від 08.05.2024 №9/1058 повідомила, що така виплата ОСОБА_1 не здійснювалась у зв`язку з відсутністю у командування військової частини підтверджуючих документів, які визначені в п.12 Розділу 34 наказі МО України від 07.06.2018 №260. У разі отримання поранення та перебування у лікувальному закладі чи у відпустці після отримання поранення необхідно подати копії підтверджуючих документів, а також копії виписних епікризів з лікувального закладу безпосередньому командиру або до кадрового органу частини для включення до проекту наказу командира військової частини про виплату додаткової винагороди (а.с.48,50).

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що після подання рапорту ТВО командира НОМЕР_4 САДн військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2024 (з додатками стосовно ОСОБА_1 ) вх. №16304 від 19.08.2024 щодо виплати додаткової винагороди солдату ОСОБА_1 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №460 від 23.08.2024 (з основної діяльності) «Про виплату додаткової винагороди» наказано виплатити додаткову винагороду позивачу в розмірі 100000,00 грн за час лікування у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) у тому числі за час перебування у відпустці для лікування у зв`язку з тяжким пораненням, відповідно до додатку 5 за наступні періоди: з 01.12.2023 - 22.12.2023; з 23.02.2024 23.03.2024; з 03.04.2024 02.05.2024; з 07.05.2024 10.06.2024; з 10.07.2024 по 12.08.2024 на загальну суму 492740,07 грн (а.с.71,83-83 зворот).

Нарахування позивачу додаткової винагороди у розмірі 492740,07 грн підтверджується також карткою особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за період грудень 2023 року - вересень 2024 року та довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення та інших додаткових виплат за період від 01.12.2023 по 23.08.2024 (а.с. 84-84 зворот,104 зворот).

Вказана додаткова винагорода у розмірі 492740,07 грн була виплачена позивачу на його картковий рахунок 29.08.2024, що підтверджується банківською випискою АТ КБ «Приватбанк» від 04.09.2024 (а.с.28).

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №6540 від 10.12.2024 (з адміністративно-господарської діяльності) внесено зміни до наказу №598 від 05.11.2024 «Про виплату додаткової винагороди», а додаток 5 доповнено рядком №97 щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період: з 11.06.2024 09.07.2024 на суму 95698,92 грн (а.с.97-97 зворот).

Нарахування позивачу додаткової винагороди у розмірі 95698,92 грн підтверджується також довідкою про нараховану та виплачену додаткову винагороду з розрахунку 100000,00 грн за період перебування у відпустці для лікування після поранення з 11.06.2024 по 09.07.2024 (а.с.102).

Враховуючи те, що військовою частиною НОМЕР_1 добровільно було нараховано та виплачено позивачу додаткову винагороду за періоди: з 01.12.2023 - 22.12.2023; з 23.02.2024 23.03.2024; з 03.04.2024 02.05.2024; з 07.05.2024 10.06.2024; з 11.06.2024 09.07.2024 та з 10.07.2024 по 12.08.2024, спірними періодами щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди на момент розгляду даної справи є періоди: з 23.12.2023 по 22.02.2024; з 24.03.2024 по 02.04.2024.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168).

Відповідно до п. 1-1 Постанови №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до п. 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Отже, у разі поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії мають право на отримання збільшеної винагороди в розмірі до 100 000 грн.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 30.11.2023 одержав «вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення передньої поверхні черевної стінки зліва з евентрацією великого чепця, перитоніт». Поранення отримане під час виконання бойового завдання при виконанні службових обов`язків на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №9865дск від 08.09.2023 та бойового розпорядження командира 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 №1598дск від 22.10.2023 та бойового наказу командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №18дск від 04.10.2023 внаслідок стрілецького бою та мінометних обстрілів ворогом позиції відділення поблизу с. Роботине Пологівського району Запорізької області, що підтверджується довідкою №3267 від 16.12.2023 про обставини поранення (травми, контузії, каліцтва), виданою військовою частиною НОМЕР_1 .

З матеріалів справи слідує, що після отриманої тяжкої травми, позивач з 01.12.2023 по 22.12.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені ім. Мечнікова «ДОР», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №19550 від 22.12.2023 (а.с.14).

З 23.12.2023 по 04.01.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Волинській обласній клінічній лікарні, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5668 від 04.01.2024, а у період з 04.01.2024 по 09.01.2024 згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №115 від 09.01.2024 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у Камінь-Каширській центральній районній лікарні (а.с.15-18).

Відтак, вказаними виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджується факт перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у медичних закладах в період 23.12.2023 по 09.01.2024.

Доказів виплати додаткової винагороди у період з 23.12.2023 по 09.01.2024 матеріали справи не містять.

Відтак, бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 у розмірі, збільшеної до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з 23.12.2023 по 09.01.2024 є протиправною.

Щодо виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 грн на місяць під час перебування у відпустці для лікування, суд зазначає наступне.

Види відпусток, що надаються військовослужбовцям Збройних Сил України чітко встановлені Законом № 2011-ХІІ.

Пунктом 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ (в редакції чинній на момент існування спірних відносин) вказано, що військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) становить не менше тижня та не може перевищувати в цілому чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). У разі направлення військовослужбовця на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, загальний час його перебування на лікуванні за кордоном, включаючи час переміщення з одного іноземного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими хірургічними втручаннями, не може перевищувати дванадцяти місяців підряд.

Після закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.

Таким чином, спеціальною правовою нормою Закону № 2011-ХІІ, який має вищу юридичну силу відносно постанов Кабінету Міністрів, наказів Міністерства оборони, передбачено надання відпустки для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм, станом на час виникнення спірних правовідносин, слідує, що в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися, зокрема, відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, але додаткова винагорода, розмір якої збільшується до 100 000 гривень, виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за підтвердженням таких обставин:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- перебуванням військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної медичної) комісії.

Тобто, Законом №2011-ХІІ визначено випадки надання відпустки у період воєнного стану, а Постановою КМ України №168 встановлено підстави та порядок виплати додаткової винагороди.

Окрім цього, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення №402 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно п. 1.3 розділу І Положення №402, є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

У розумінні п. 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців урегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення № 402.

У відповідності до пункту 6.10. глави 6 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).

Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

Згідно з п. 6.5. глави 6 розділу ІІ Положення №402 для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.

Згідно з п. 6.11. глави 6 розділу ІІ Положення №402 у мирний час постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Відповідно до п. 6.12 глави 6 розділу ІІ Положення №402 у разі коли є незаперечні дані, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, постанова ВЛК про потребу військовослужбовців у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не приймається, а вирішується питання про придатність їх до військової служби.

Відповідно до п. 6.13 глави 6 розділу ІІ Положення №402 на підставі постанови ВЛК відпустка для лікування у зв`язку з хворобою надається військовослужбовцям на 30 календарних днів, а за медичними показаннями після травм (поранень, контузій) або оперативного лікування - на 45 або 60 календарних днів. За наявності медичних показань відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) продовжується ВЛК на 30 календарних днів, а в окремих випадках - на 45 або на 60 календарних днів.

Відповідно до п. 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення №402 відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу, установи), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

Згідно з п. 6.34. Положення № 402 в особливий період лікування військовослужбовців має бути закінчене у закладі охорони здоров`я (установі) (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що лікування травми (поранення, каліцтва, контузії) військовослужбовця завершується у військовому лікувальному закладі. Лікування завжди завершується проходженням військовослужбовцем військово-лікарської експертизи для встановлення ступеня придатності до військової служби. Відпустка за станом здоров`я після стаціонарного лікування надається виключно після його закінчення. При незакінченому лікуванні, за відсутністю визначеного лікарсько- експертного наслідку (результату) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії) військово-лікарська експертиза не проводиться.

Відповідно до довідки госпітальної військово-лікарської комісії при КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» №1(2/260) від 09.01.2024 солдат ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів (а.с.19).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_3 №590 від 06.02.2024 солдат ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування після травми (контузії, поранення) на 30 календарних днів (а.с.20).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_3 №1072 від 05.03.2024 солдат ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування після травми (контузії, поранення) на 30 календарних днів (а.с.21).

З врахуванням вище наведеного слід зазначити, що матеріалами справи підтверджується перебування позивача у відпустах для лікування після поранення, і що такі відпустки рекомендовані йому за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З урахуванням ступеня важкості поранення позивача, військово-лікарською комісією при КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» та військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_3 встановлено, що на підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що всупереч вимогам Постанови № 168 відповідач не виплатив позивачу додаткову винагороду у розмірі до 100000,00 грн пропорційно дням перебування у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у періоди 09.01.2024 по 22.02.2024, на яку позивач має законне право, що є протиправною бездіяльністю відповідача.

Окрім того, відповідно до п. 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення №402 відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу, установи), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

Щодо виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 з розрахунку 100000 грн на місяць за спірний період з 24.03.2024 по 02.04.2024, суд зазначити наступне.

Відповідно до п. 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З вищенаведеного слідує, що додаткова грошова винагорода виплачується лише за періоди знаходження на лікуванні, переміщенні між лікувальними закладами та за період відпустки. Водночас час, що надається для проїзду у відпустку і з відпустки не включається до періоду виплати додаткової грошової винагороди.

Як вбачається з рапорту ТВО командира 2САДн військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2024 (вх. №16304 від 19.08.2024) щодо виплати додаткової винагороди солдату ОСОБА_1 , періоди з 21.02.2024 по 25.03.2024 та з 01.04.2024 по 04.05.2024 є періодами перебування позивача у відпустці після бойового тяжкого поранення та за які позивачу було нараховано та виплачену додаткову винагороду відповідно до Постанови №168. Натомість період з 26.03.2024 по 31.03.2024 є переміщенням позивача з відпустки у відпустку, а тому правомірно не був включений відповідачем до періоду нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови №168. Таким чином позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати йому в повному обсязі грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 23.08.2024 суд зазначає наступне.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі регулюються Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України

від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008).

Відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення №1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Час перебування військовослужбовців на лікуванні, в основній або додатковій відпустці виключається із загального періоду перебування у розпорядженні відповідних командирів (начальників).

Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

Матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 117 Положення №1153/2008 призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади, за винятком випадків, передбачених підпунктами 12 - 16 пункту 116 цього Положення.

Частиною другою статті 9 Закону № №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частина 4 цієї ж статті встановлює, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

В той же час, виплату грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад врегульовано розділом XXVIII Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, пунктом 1 розділу XXVIII Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Такий порядок виплати грошового забезпечення не стосується військовослужбовців, зарахованих у розпорядження посадових осіб (які мають право призначення на посади) відповідно до підпунктів 12-1 та 13 пункту 116, а також пункту 122 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.

Відповідно до пункту 2 розділу XXVIII Порядку №260 днем звільнення військовослужбовця з посади, яку він займає, вважається день закінчення здавання справ і складання обов`язків за посадою в межах установлених строків.

Пунктом 6 розділу XXVIII Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Виходячи із системного аналізу наведених положень Порядку №260, військовослужбовець у випадку неможливості його призначення на посаду, через два місяці отримує грошове забезпечення в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за винятком випадків продовження строків виплати лише за рішенням Міністра оборони України.

Як встановлено судом, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №55 від 24.02.2024 відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , майстра відділення технічного обслуговування взводу забезпечення 2 самохідного артилерійського дивізіону (а.с.67).

Таким чином, відповідач нараховував та виплачував ОСОБА_1 грошове забезпечення після його зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у відповідності до вимог розділу XXVIII Порядку № 260, а отже діяв правомірно (а.с.28,84-84 зворот).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн у періоди з 23.12.2023 по 22.02.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у періоди з 23.12.2023 по 22.02.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн у періоди з 23.12.2023 по 22.02.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у періоди з 23.12.2023 по 22.02.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя Т.М. Димарчук