Справа № 240/15554/24
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/15554/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати індексації-різниці грошового забезпечення виходячи з фіксованої величини 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення виходячи з фіксованої величини 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі № 240/37651/21 відповідачем здійснено донарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 18 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року та з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року, включно, із застосуванням січня 2008 року та березня 2018 року, як відповідних місяців для обчислення індексу споживчих цін. Проте, як вважає позивач, відповідачем протиправно не було здійснено нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року виходячи з фіксованої величини в кожному місяці 4463,15 грн.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву насамперед акцентує на тому, що позивач вже звертався до суду з позовом щодо здійснення перерахунку та виплатити індексації грошового забезпечення, зокрема, й за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року в сумі 27373,99 грн, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі № 240/37651/21 було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, у тому числі за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року із застосуванням березня 2018 року як відповідного місяця для обчислення індексу споживчих цін (так званого базового місяця), для розрахунку індексації. Тобто, на переконання відповідача, звертаючись до суду з цим позовом позивач повторно ініціює розгляд вже вирішених вимог. До того ж, як зазначає відповідач, на виконання судового рішення у справі № 240/37651/21 Військовою частиною НОМЕР_1 у березні 2023 року було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у розмірі 69118,02 грн. На думку відповідача, судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, установленому Кодексом адміністративного судочинства України (надалі КАС України), що виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову.

Тому вважає, що оскільки між сторонами новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, цей спір не підлягає повторному розгляду, натомість позивачу належить звертатись до суду у порядку статей 382, 383 КАС України у межах виконання судового рішення у справі № 240/37651/21.

Стверджуючи про зловживання у такий спосіб позивачем процесуальними правами, а також зазначаючи про пропуск строку звернення до суду з цим позовом, відповідач просить суд залишити позов без розгляду та повернути позивачу у зв`язку з порушенням строку звернення до суду та у зв`язку із зловживанням процесуальним становищем, а у разі розгляду справи по суті відмовити у позові.

(У період з 18 по 30 грудня 2024 року суддя Приходько О.Г. перебувала у відпустці; з 31 грудня 2024 року по 07 січня 2025 року - на лікарняному).

Ухвалою від 09 січня 2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Розглянувши доводи у позовній заяві та заперечення у відзиві на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням такого.

Суд встановив, що згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04 вересня 2018 року № 230 старшого солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

У зв`язку з тим, що під час проходження військової служби індексація грошового забезпечення позивачу виплачувалася не в повному обсязі, ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо застосування грудня 2015 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для, проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні йому індексації за період з 18 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року; визнати протиправними дії відповідача щодо ігнорування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 при нарахуванні йому індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 18 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року в сумі 70170,57 грн, із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити індексацію його грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року в сумі 27373,99 грн, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі № 240/37651/21 адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року з врахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог (в частині визначення грошової суми та базового місяця) відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі № 240/37651/21 скасовано рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року в частині зазначеної дати початку періоду проведення індексації та відмови у визначенні базових місяців - ухвалено в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій задоволено частково:

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року та з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року включно, із застосуванням січня 2008 року та березня 2018 року як відповідних місяців для обчислення індексу споживчих цін (так званих базових місяців) для розрахунку індексації.

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року залишено без змін.

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі № 240/37651/21 відповідачем виплачено позивачу індексацію, зокрема, за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року, що сторонами не заперечується та не складає предмет спору у цій справі. Разом з тим, фіксована сума індексації ОСОБА_1 не виплачувалась, що не заперечується відповідачем.

Уважаючи протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення виходячи з фіксованої величини 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (надалі Закон № 1282-XII).

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення в межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина четверта статті 4 Закону № 1282-XII).

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частина друга статті 5 Закону № 1282-XII).

За змістом частини першої статті 9 Закону № 1282-XII індексація доходів громадян повинна проводитися за місцем їх одержання. Так як виплату заробітної плати (грошового забезпечення) здійснюють роботодавці, то і нараховувати індексацію за цим видом доходу також повинні усі без виключення роботодавці.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 6 Закону № 1282-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (надалі Порядок № 1078), яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (надалі Постанова № 1013) внесено зміни до окремих положень Порядку № 1078.

За приписами пункту 5 Постанови № 1013 вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 грудня 2015 року.

За правилами пункту 2 Порядку № 1078 (у редакції Постанови № 1013) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Водночас абзацом 4 пункту 4 Порядку № 1078 установлено, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру (абзац 5 пункту 5 Порядку № 1078).

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Отже, підсумовуючи викладене, з 01 грудня 2015 року нормами Порядку № 1078 (у редакції Постанови № 1013) було запроваджено два види індексації грошового доходу, умовно кажучи, "поточної" та "індексації-різниці" та удосконалено механізм проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

У контексті наведеного суд враховує, що Верховний Суд неодноразово, зокрема й в постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 320/8554/21, зазначав, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 суд повинен встановити:

1) розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

2) суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

3) чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

При цьому, варто зауважити, що така позиція суду не суперечить висновкам, викладеним Верховним Судом у постанові від 15 червня 2022 року у справі № 520/4061/21, на яку покликається відповідач у відзиві на позовну заяву, оскільки нею не заперечується відсутність в положеннях Порядку № 1078 (в редакції, чинній після 15 грудня 2015 року) такого поняття як "фіксована сума індексації", однак це не виключає того, що абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 передбачають правила нарахування й виплати сум індексації - різниці, що мають щомісячний фіксований характер.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

При цьому слід враховувати, що приписи абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 визначають суму індексації грошового забезпечення, яка мала б скластися в місяці підвищення (березень 2018 року), якби в тому місяці не відбулося підвищення окладів військовослужбовців.

З огляду на це, суму індексації грошового забезпечення, яка мала скластися у березні 2018 року, слід визначати на основі застосування січня 2008 року як місяця підвищення доходу.

Таким чином, для правильного розрахунку суми можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року потрібно визначити розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на березень 2018 року, а також величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу.

Відповідно до Закону України від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" в березні 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762,00 грн.

Для визначення величини приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року необхідно розрахувати індекс споживчих цін в березні 2018 року наростаючим підсумком (шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим, - до перевищення порогу індексації), від якого віднімається 100 %.

У постанові від 23 травня 2024 року у справі № 160/15411/23 Верховний Суд розрахував, що величина приросту індексу споживчих цін в березні 2018 року, застосовуючи січень 2008 року як місяць підвищення доходу, становить 253,3 %.

Верховний Суд зазначив, що оскільки станом на березень 2018 року величина приросту індексу споживчих цін становила 253,3 %, у березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, то сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 році, якби не відбулося чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, мала становити 4463,15 грн (1762,00 грн х 253,30 % / 100 = 4463,15 грн).

Повертаючись до обставин справи, що розглядається, суд з`ясував, що згідно із довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 18 жовтня 2021 року № 4615 нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за лютий 2018 року становить 8824,40 грн, а саме: оклад за військовим званням 35,00 грн; посадовий оклад 605,00 грн; надбавка за вислугу років 32,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань 336,00 грн; щомісячна премія 4507,25 грн; щомісячна додаткова грошова винагорода 3309,15 грн.

Грошове забезпечення позивача за березень 2018 року складає 8439,61 грн, а саме: оклад за військовим званням 600,00 грн; посадовий оклад 2820,00 грн; надбавка за вислугу років 32,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань 577,13 грн; щомісячна премія 4410,48 грн.

Отже, збільшення грошового доходу позивача становить -384,79 грн, тобто місячне грошове забезпечення позивача не збільшилось, оскільки різниця березня порівняно з лютим 2018 року становить від`ємне значення. Тому обґрунтованими є доводи позивача про те, що у такому разі підлягає нарахуванню й виплаті індексація-різниця у фіксованій сумі 4463,15 грн щомісячно до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби, а у цій справі за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року, тож заявлені позовні вимоги суд визнає обґрунтованими.

При цьому суд вважає необхідним додати, що з огляду на те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, суд вважає, що повноваження відповідача щодо розрахунку, нарахування та виплати цієї суми не є дискреційними.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21.

Надаючи оцінку доводам відповідача про повторне ініціювання з боку позивача розгляду вже вирішених судом вимог у межах провадження у справі № 240/37651/21, суд звертає увагу на те, що у рамках розгляду справи № 240/37651/21 вирішено питання про право позивача на нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення у спірному періоді, при цьому судом визначення її розміру не здійснювалося.

Повертаючись до обставин справи, що розглядається, необхідно зазначити, що предметом спору у цій справі є розмір індексації-різниці, виплаченої позивачеві за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року, з яким він не погоджується вважаючи, що ця індексація має нараховуватись виходячи з фіксованої величини 4463,15 грн в місяць.

Тобто спірним у цій справі є саме питання розрахунку фіксованої щомісячної індексації грошового забезпечення та її розміру. Вказане не було предметом правової оцінки судами у справі № 240/37651/21, оскільки перевірка правильності нарахованих відповідачем позивачу сум індексації грошового забезпечення з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 не здійснювалася, адже суд зобов`язав відповідача лише таку нарахувати та виплатити.

Разом із тим, згідно з пунктом 13 Порядку № 1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку, питання обчислення суми індексації може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати відповідачем індексації грошового забезпечення, з розміром якої позивач не погоджується.

Такий правовий підхід узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, у постановах від 15 грудня 2022 року у справі № 460/3473/21, від 23 січня 2023 року у справі № 340/3391/22, від 31 січня 2023 року у справі № 340/3391/22, від 13 березня 2023 року у справі № 560/11003/22.

Тому доводи відповідача про те, що вимоги, заявлені позивачем у цій справі, вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковими.

Також суд вважає помилковими й твердження відповідача про те, що у спірних правовідносинах наявні обставини, які надають можливість позивачу звернутися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України.

Варто відзначити, використання передбачених цими нормами Кодексу механізмів судового контролю за виконанням судового рішення здійснюється у випадках, коли є ознаки неналежного виконання суб`єктом владних повноважень ухваленого щодо нього рішення. Однак постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі № 240/37651/21 Військову частину НОМЕР_1 зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18 червня 2016 року по 28 лютого 2018 року та з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року включно, із застосуванням січня 2008 року та березня 2018 року як відповідних місяців для обчислення індексу споживчих цін (так званих базових місяців) для розрахунку індексації, і ці дії відповідачем виконані. Це виключає необхідність реалізації позивачем у межах адміністративної справи № 240/37651/21 подання заяви у порядку судового контролю за виконанням рішення.

За таких обставин, позовні вимоги позивача у цій справі заявлені окремим адміністративним позовом та підлягають розгляду й оцінці судом на предмет їх обґрунтованості.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду за аналогічних зі спірними обставин, викладеною у постанові від 29 лютого 2024 року у справі № 120/6960/23.

Обираючи спосіб захисту права позивача на належне грошове забезпечення суд враховує, що у пункті 62 постанови від 31 травня 2021 року у справі № 420/7110/19 Верховний Суд зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

За наведеного правового регулювання спірних правовідносин та виходячи зі встановлених обставин цієї справи відповідача слід зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення виходячи з розрахованої позивачем та підтвердженої судом фіксованої величини у сумі 4463,15 грн в місяць упродовж спірного у цій справі періоду.

Враховуючи характер спірних правовідносин такий спонукаючий спосіб захисту є належним та ефективним, адже забезпечить реальне поновлення права позивача на індексацію грошового забезпечення.

За нормами частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У цій справі відповідач не довів правомірності оскаржуваних дій, натомість позовні вимоги ґрунтуються на нормах матеріального закону, відтак підлягають задоволенню.

За відсутності документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 257, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації-різниці грошового забезпечення виходячи з фіксованої величини 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення виходячи з фіксованої величини 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 04 вересня 2018 року з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Приходько

09.01.25