Справа № 360/29/25
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 січня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/29/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В. перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2025 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Електронний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у місті Києві у перерахунку календарної вислуги років ОСОБА_1 згідно рапорту від 12.11.2024;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у м. Києві зарахувати ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу у пільговому обчисленні, сформовану за період з 26.07.2001 по 05.02.2016, що у загальній кількості становить 05 років 05 місяці 09 днів; здійснити ОСОБА_1 перерахунок відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 26.07.2001 по 05.02.2016, що у загальній кількості становить 05 років 05 місяці 09 днів; здійснити ОСОБА_1 перерахунок відповідно до статті 78 Закону Украйни «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції, який дає право на встановлення мені надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 26.07.2001 по 05.02.2016, що у загальній кількості становить 05 років 05 місяці 09 днів; встановити ОСОБА_1 відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України» надбавки за стажем служби в поліції із урахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за період з 26.07.2001 по 05.02.2016, що у загальній кількості становить 05 років 05 місяці 09 днів згідно рапорту ОСОБА_1 від 12.11.2024.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач з 14.08.1997 по 06.06.2016 проходив службу в органах внутрішніх справ, Національній поліції та звільнився у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств.

В період проходження служби займав посади, які надають право обчислення вислуги років на пільгових умовах, та проходив службу в особливий період.

У травні 2021 року позивач звернувся до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із заявою, в якій просив надати завірену копію послужного списку та розрахунок вислуги років, у тому числі у пільговому обчисленні, а також просив направити до органів Пенсійного фонду України матеріали для призначення пенсії за вислугу років. Орган Нацполіції листом від 27.05.2021 за №С453/48-2021 відмовив у направленні до органів Пенсійного фонду України матеріалів для призначення пенсії за вислугу років, оскільки вважав, що вислуга років позивача у календарному обчисленні складає 18 років 09 місяців 21 день. В свою чергу, для призначення пенсії необхідний стаж - 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Вказана відмова була оскаржена у судовому порядку. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 у справі № 360/5221/21 визнана протиправною відмова Національної поліції України в підготовці та направлені Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області заяви ОСОБА_1 від 22.04.2021 та інших необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років; зобов`язано Національну поліцію України на підставі заяви від 22.04.2021 підготувати та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12, статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії вислуги років у пільговому обчисленні. Рішення набрало чинності.

Сектор з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України оформив та направив до відповідача відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, необхідні документи щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Відповідач Рішенням від 07.04.2023 відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з відсутністю календарної вислуги років - 22 календарних роки та 6 місяців і більше. Позивач оскаржив прийняте рішення в судовому порядку.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 у справі № 360/1253/23 та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2024 встановлено, що період служби, визначений в наказі про моє звільнення як «пільгова: 05 років 05 місяців 09 днів», є вислугою, яка повинна бути додатково зарахована до вислуги років, яка підлягає обчисленню та застосуванню в порядку статей 12, 17 та 17-1 Закону № 2262-XII та Постанови № 393, разом із визначеним періодом часу 18 років 09 місяць 21 день, до моменту прийняття позивача на службу в поліцію, згідно витягу з наказу Департаменту стратегічних розслідувань № 740 о/с від 01.12.2023.

Враховуючи зазначені судові рішення, вислуга років позивача, з урахуванням періодів служби, які мають бути зараховані з відповідною кратністю на пільгових умовах, становить 24 роки 03 місяці 00 день календарних років (18 років 09 місяць 21 день + 05 років 05 місяців 09 днів). У зв`язку з чим я набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262- XII.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 у справі № 360/1253/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області у липні 2024 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 22.04.2020. Після надходження інформації з Національної поліції України щодо мого поновлення на службі з 01.12.2023 виплату пенсії призупинено з 01.12.2023. Сума боргу, яка облікована в Головному управлінні, скорегована за період 22.04.2020 по 30.11.2023.

На теперішній час позивач проходить службу на посаді заступника начальника відділу поліції № 4 (з обслуговування житлового масиву «Березняки») Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

24.11.2024 позивач звернувся з рапортом до відповідача.

Листом від 06.12.2024 відповідач повідомив позивача про розгляд рапорту та повідомив, що за дорученням керівництва Головного управління Національної поліції у м. Києві в управлінні кадрового забезпечення був розглянутий рапорт щодо вислуги років на пільгових умовах. Повідомили, що відповідно до підпункту в пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (в редакції, чинній у періоді з 16.11.2001 по 26.07.2011), час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку на посадах, визначених законодавством, зараховується до вислуги років на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) для призначення пенсії. У свою чергу, відповідно до пункту а статті 12 розділу ІІ Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (у редакції станом на 28.12.2015) пенсія за вислугу років працівникам поліції, звільненим зі служби з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року, призначається у випадку, якщо на день звільнення вони мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. У зв`язку з чим зазначили, що підстави для зарахування періоду проходження мною служби в органах внутрішніх справ з 26 липня 2001 року по 05 лютого 2016 року до вислуги років на пільгових умовах відсутні.

Зазначену відмову вважає протиправною.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов такого.

За приписами пунктів 3 та 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028,00 грн.

Позивачем заявлено позов немайнового характеру на суму, тобто за подання позову останній повинен був сплатити, з урахуванням приписів частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI, судовий збір у розмірі 968,96 гривень (3028,00 грн*0,4*0,8).

Позивачем судовий збір за подання позову не сплачений.

В позовній заяві зазначено, що позивач звільнений на підставі пункту 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір», як учасник бойових дій.

Щодо звільнення позивача від сплати судового збору, суд зазначає, що згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Статус, права, пільги учасників бойових дій та Героїв України встановлені, відповідно, Законом України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законом України від 16.12.1993 № 3721-ХІІ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняних до них, визначені статтею 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зокрема, за приписами пункту 18 частини першої статті 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і пункту 2 статті 9 Закону України від 16.12.1993 № 3721-ХІІ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» такі особи мають пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, наявність статусу учасника бойових дій або Героя України не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору, а в цій частині зроблена відсилка до іншого законодавства.

Частиною другою статті 22 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

З цією правовою нормою кореспондується пункт 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Правовий аналіз змісту статті 5 Закону № 3674-VI свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються або особи, зазначені в пунктах 7, 8, 9, 10, яким така пільга безумовно надається у зв`язку з наявністю певного статусу незалежно від категорії справи (особи з інвалідністю, громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи), або особи у справах, визначеної в пунктах 1-6, 12-16 категорій.

Такий висновок підтверджується диспозицією пункту 16 частини першої статті 5 названого закону, згідно з яким згадану пільгу мають позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій.

Конструкція пункту 13, в якому йдеться про справи, пов`язані з порушенням їхніх прав, вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про те, що звільнення від сплати судового збору стосується спорів про порушені права.

Вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушення прав нерозривно пов`язане саме зі статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які встановлені Конституцією України та іншими законами.

В даному спорі при зверненні до суду позивач, який є учасником бойових дій, просить суд визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача виплатити середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні, тобто спір не стосується соціальних прав особи, яка має статус учасника бойових дій.

Відповідно до правового висновку, викладеного в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 9901/70/20 (провадження № 11-128заі20) пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Подібні висновки зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд враховує предмет та підстави позову не стосуються захисту прав позивача з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібний висновок висловлено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 9901/258/20, а також у постановах Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 240/8644/20, від 16.02.2022 у справі № 560/4971/21, від 26.05.2022 у справі № 640/14577/20, від 08.03.2023 у справі № 701/589/22 та від 20.07.2023 у справі № 160/20070/21.

Відповідно до частини восьмої статті 160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Проте, позивачем не наведено обґрунтувань (підстав), що даний спір пов`язаний з наявністю у позивача статусу учасника бойових дій.

Водночас, спірні правовідносини виникли з питань проходження публічної служби позивачем.

Отже, враховуючи усталену судову практику Верховного Суду, з урахування приписів статі 242 КАС України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах позивач не звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій.

Зазначений недолік позовної заяви може бути усунений подання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Луг.обл./МТГ м.Сєвєр/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37991110, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), відомча ознака «84» Окружні адміністративні суди, код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA4012499, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;_______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Луганський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог статті 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, позовну заяву слід залишити без руху, з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 160, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду:

- оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 968,96 гривень.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута особі, яка її подала, та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяТ.В. Смішлива