Справа № 140/10272/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року ЛуцькСправа № 140/10272/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (3 категорія) та проживав у населеному пункті, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991 № 106 (далі Постанова № 106) входить до переліку населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок радіоактивного забруднення, тому має право на пенсійне забезпечення відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ).

14.06.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Проте, рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 21.06.2024 № 64 відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки період проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 01 рік 10 місяців 22 дні. До періоду проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення не враховано період з 12.06.1989 по 07.12.1989 згідно з довідкою № 378 від 01.06.2023, оскільки у цей період згідно з військовим квитком НОМЕР_1 проходив військову службу. Право на пенсійну виплату відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ відсутнє.

13.08.2024 позивач на адресу відповідача направив додаткові документи, а саме: заяви свідків про те, що позивач проживав у с. Підцаревичі в період з 01.10.1990 по 04.06.1993 без реєстрації.

Листом від 28.08.2024 № 20629-22012/С-53/8-1300/24 відповідач ГУ ПФУ у Львівській області повідомив позивача, що підтвердження періодів проживання на територіях радіоактивного забруднення за показами свідків не передбачено.

Позивач не погоджується з рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 21.06.2024 № 64 про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку з підстави не підтвердження постійного проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселення упродовж 3 років станом на 01.01.1993, оскільки має статус особи, потерпілої від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням, та видача вказаного посвідчення підтверджує той факт, що станом на 01.01.1993 позивач прожив або відпрацював чи постійно навчався у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років. Крім того, з 04.10.1990 позивач фактично проживав без реєстрації у с. Підцаревичі, що підтверджується показами свідків.

Позивач, з урахуванням нової редакції позовної заяви (а. с. 27-29), просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 21.06.2024 № 64 про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, з 14.06.2024.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 31).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 21.10.2024 №1300-5903-8/176337 (а. с. 36-37) відповідач ГУ ПФУ у Львівській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, оскільки згідно із документами, що були надані позивачем для призначення пенсії, встановлено, що період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 складає лише 01 рік 10 місяців 22 дні. При цьому, до періоду проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення не враховано період з 12.06.1989 по 07.12.1989 згідно з довідкою від 01.06.2023 № 378, оскільки у цей період згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 проходження військової служби. Отже, оскільки станом на 01.01.1993 документами не підтверджено, що позивач проживав або відпрацював у зоні гарантованого добровільного відселення 3 роки, тому право на призначення пенсії за віком згідно із статтею 55 Закону № 796-ХІІ у позивача відсутнє.

Відповідач ГУ ПФУ у Волинській області відзиву на позовну заяву не подав.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а. с. 8).

ГУ ПФУ у Львівській області, за результатами розгляду заяви позивача ОСОБА_1 від 14.06.2024 щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, прийняло рішення від 21.06.2024 № 64, яким відмовлено у призначенні пенсії. Рішення мотивоване тим, що відповідно до наданих документів період проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 01 рік 10 місяців 22 дні. До періоду проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення не враховано період з 12.06.1989 по 07.12.1989 згідно довідки від 01.06.2023 № 378, оскільки у цей період згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 проходження військової служби. Право на пенсійну виплату відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ відсутнє (а. с. 10).

Листом від 21.06.2024 № 0300-0211-8/37494 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про прийняття зазначеного рішення та надіслало його копію (а. с. 9).

13.08.2024 позивач на адресу відповідачів направив додаткові документи, а саме заяви свідків про те, що позивач проживав у с. Підцаревичі без реєстрації в період з 01.10.1990 по 04.06.1993 (а. с. 13).

Листом від 28.08.2024 № 20629-22012/С-53/8-1300/24 відповідач ГУ ПФУ у Львівській області повідомив позивача, що підтвердження періодів проживання на територіях радіоактивного забруднення за показами свідків не передбачено (а. с. 14-15).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Частинами першою, другою статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що умовою для виникнення в особи права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII є факт проживання та (або) праці такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років до 01.01.1993. Початкова величина зменшення пенсійного віку (3 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Додатково такі особи мають право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за 2 роки проживання, роботи на відповідній місцевості. При цьому максимальна межа зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII становить 6 років, незалежно від того застосовувалась початкова величина зменшення пенсійного віку до таких осіб чи ні (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22, від 24.05.2024 у справі № 460/17257/23).

Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом № 796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом 3 років станом на 01.01.1993, то його необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993 (подібні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22).

Підпунктом 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), з урахуванням змін, внесених постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2023 № 55-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.01.2024 за № 1/41346), які набрали чинності 15.02.2024, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи: потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;

для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування.

У постановах від 19.09.2019 у справі № 556/1172/17, від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23, від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22, від 02.10.2024 у справі № 500/551/23, від 11.11.2024 у справі № 460/19947/23 Верховний Суд зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що наявність посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, оскільки наявність такого посвідчення не є безумовною і єдиною підставою для призначення пенсії на підставі положень статті 55 Закону № 796-XII, та вагомим у цьому випадку є встановлений факт фізичного перебування особи на території радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням або роботою на цій території (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 11.11.2024 у справі № 460/19947/23).

Так, до заяви про призначення пенсії позивач надав довідку виконавчого комітету Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області від 01.06.2023 № 378 про реєстрацію та постійне проживання у с. Нові Підцаревичі (Підцаревичі) Маневицького (на цей час Камінь-Каширського) району за періоди з 01.01.1986 по 20.05.1987 та з 12.06.1989 по 04.10.1990 (а. с. 12). Водночас, згідно із розрахунком стажу (форма РС-право) у період з 31.10.1987 по 07.12.1989 позивач проходив військову строкову службу (а. с. 11).

Суд зазначає, що військова служба зазвичай є тривалим періодом, протягом яких особа постійно перебуває (проживає) в певному місці, такий період може бути прирівняний до постійного проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселення і врахований під час призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, лише за умови, що особа безпосередньо проходила військову службу в забрудненій зоні і зазначене буде підтверджено відповідними документами, які однозначно вказують на місцезнаходження позивача у цій зоні протягом відповідного періоду (аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 11.11.2024 у справі № 460/19947/23).

Водночас, матеріали справи не містять документів про місце проходження позивачем строкової військової служби чи про місце розташування військової частини, позивач ні до заяви про призначення пенсії, ні до суду не подав доказів того, що у період з 12.06.1989 по 07.12.1989 (тобто, у період, який не був врахований відповідачем ГУ ПФУ у Львівській області до періоду проживання/роботи у зоні гарантованого добровільного відселення) дійсно проживав або працював у зоні гарантованого добровільного відселення або проходив військову службу на території радіоактивного забруднення. Відтак, на думку суду, відповідач ГУ ПФУ у Львівській області правомірно не врахував до періоду проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення період військової служби з 12.06.1989 по 07.12.1989.

Відповідно до відомостей архівної довідки від 16.05.2023 № 131/3130.4-03/23, виданої виконавчим комітетом Вараської міської ради (а. с. 18), позивач ОСОБА_1 в період з 12.03.1990 по 17.01.1993 працював в Автотранспортному підприємстві Управління будівництва Рівненської АЕС, яке розташоване в м. Кузнецовськ (нині м. Вараш) Рівненської області, що віднесено до зони посиленого радіологічного контролю відповідно до Постанови № 106, а згідно із довідкою виконавчого комітету Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області від 01.06.2023 № 378 позивач проживав у с. Нові Підцаревичі (Підцаревичі) Маневицького (на цей час Камінь-Каширського) району по 04.10.1990 (а. с. 12).

Водночас, позивач не подав належних та допустимих доказів, які підтверджують, що у період з 05.10.1990 по 01.01.1993 проживав/працював саме в зоні гарантованого добровільного відселення, тому зазначений період не може бути врахований судом як період, що підтверджує факт постійної роботи чи постійного проживання в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення, позаяк цей період не підтверджений документами, виданими підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, як того вимагають приписи підпункту 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1.

На думку суду, оскільки довідкою виконавчого комітету Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області від 01.06.2023 № 378 підтверджено факт проживання позивача в с. Нові Підцаревичі за період лише по 04.10.1990, тому факт роботи позивача в м. Кузнецовськ (нині м. Вараш) Рівненської області виключає можливість його постійного проживання в с. Нові Підцаревичі Камінь-Каширського району з 05.10.1990 по 17.01.1993, а тому вказаний період роботи з 05.10.1990 по 01.01.1993 не може бути врахований до періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення.

Суд не бере до уваги покликання позивача на письмові заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо проживання у період з 04.10.1990 по 04.06.1993 у с. Нові Підцаревичі без реєстрації у будинку батьків (а. с. 16-17), оскільки чинним законодавством України не передбачено підтвердження факту проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення показами чи поясненнями свідків, та зазначені заяви в розумінні частини другої статті 74 КАС України не є допустимими доказами.

Таким чином, на думку суду, наявними у справі доказами підтверджується фактичне проживання позивача у с. Нові Підцаревичі Камінь-Каширського району зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 лише за період з 26.04.1986 по 20.05.1987 та з 08.12.1989 по 04.10.1990 (1 рік 10 місяців 22 дні), що становить менше, ніж три роки.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача ГУ ПФУ у Львівській області були відсутні правові та фактичні підстави для призначення позивачу ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, оскільки станом на 01.01.1993 позивач фактично постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років, а наявність посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи не є безумовною і єдиною підставою для призначення пенсії на підставі положень статті 55 Закону № 796-XII, оскаржуване у цій справі рішення ГУ ПФУ у Львівській області № 64 від 21.06.2024 про відмову у призначенні пенсії є правомірним та таким, що прийняте відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення та похідної позовної вимоги щодо зобов`язання призначити пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ із зменшенням пенсійного віку належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх