Справа № 600/2964/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 р. м. Чернівці справа № 600/2964/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому позові ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся адвокат Дзісь А.Р., просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 з 19.06.2024р. перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст.40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020, 2021, 2022 роки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 23.05.2016 року їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а згодом з 14.03.2023 року переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У відповідь на звернення до пенсійного органу щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, як пенсіонеру, якого переведено на пенсію за віком, позивач отримала відмову. Вважає її протиправною та зазначає, що відмова обчислити її пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки порушує її конституційні права та гарантії на належний соціальний захист. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою, серед іншого, відповідачу встановлено 15-денний термін з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_1 з 23.05.2016 року було призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти, яку обчислено за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до заяви пенсіонерки проведено переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за наявними документами в матеріалах пенсійної справи з 14.03.2023. Розрахунок розміру пенсії за віком визначається відповідно до статей 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та залежить від тривалості страхового стажу особи та заробітної плати, з якої обчислюється пенсія. Водночас, пояснив, що ч.3 ст.42 Закону передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (з 01.01.2016), визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік не перераховується розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.28 Закону для пенсіонерів, які працюють або провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зазначений перерахунок проводиться після звільнення з роботи або припинення такої діяльності з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності. У зв`язку з цим, при обчисленні пенсій працюючих осіб використовується прожитковий мінімум, встановлений на 31.12.2015 в розмірі 1074,00 грн. або на дату останнього працевлаштування на роботу (як у випадку позивачки 2093,00 грн. встановлений на липень 2023 року) чи початку відповідної діяльності або дату призначення пенсії.

Також поінформовано, що відповідно до частини 1 ст. 28 Закону мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за наявності у жінок 30 років страхового стажу. За кожний повний рік страхового стажу понад 30 років розмір пенсії збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, встановленого на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зокрема, розмір пенсії за віком ОСОБА_1 обчислений виходячи із страхового стажу тривалістю 35 років 1 місяць 2 дні, або 421 місяць (врахованого по 30.11.2015), індивідуальний коефіцієнт страхового стажу, визначений за ст.25 Закону становить 0,35083 (421 місяць : 12 місяців : 100 % х 1%, де 1 % - величина оцінки одного року страхового стажу). Згідно із ч.1 ст. 40 Закону, для обчислення пенсії враховано заробітну плату за періоди роботи з 01.11.1994 по 31.10.1999 (згідно наданої довідки про заробіток) та з 01.07.2000 по 30.11.2015, за виключенням перерв (за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, відповідно до фактично сплачених страхових внесків), індивідуальний середньомісячний коефіцієнт якої складає 1,30280. Середньомісячний розмір заробітної плати для обчислення пенсії з урахуванням проведеної з 01.03.2024 індексації становить 10415,20 грн. (7994,47 грн. х 1,30280, де 7994,47 грн. - збільшений з 01.03.2024 на 1,0796 показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії (3764,40 грн. х 1,17 х 1,11 х 1,11х 1,14 х 1,197 х 1,0796 = 7994,47 грн.)). В свою чергу, підстав для застосування середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021 - 2023 роки (з урахуванням п.2 ст. 40 Закону) для обчислення розміру пенсії немає.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачці з 23.05.2016 року було призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 14.03.2023 року позивачку переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV.

З матеріалів пенсійної справи встановлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший пенсію було обчислено з урахуванням страхового стажу 35 років 1 місяці 2 дні (врахованого по 30.11.2015).

Під час призначення позивачці пенсії на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний орган при розрахунку заробітку для обчислення пенсії застосував показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Не погодившись із розміром нарахованої їй пенсії, позивачка 19.06.2024 року звернулася до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати за попередні три календарні роки, тобто за 2020, 2021 та 2022 роки.

Листом відповідача від 03.07.2024 року позивача повідомлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. В свою чергу повідомлено, що підстав для застосування середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки. при переведенні з одного виду пенсії на інший немає.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у перерахунку та виплаті позивачу пенсію за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки, позивач звернулась з цим позовом до суду.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) (в редакції, станом на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з абзацом другим пункту 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Позивачу з 14.03.2023 року була призначена пенсія за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV(далі - Закон №1058-ІV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону

Згідно з ч.1 статті 9 Закону №1058-IV установлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІVособі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, Законом №1058-ІV передбачено такі пенсійні виплати, як пенсію за віком, по інвалідності у зв`язку з втратою годувальника та врегульовано переведення між цими видами пенсії.

Таким чином, законодавцем визначено чіткий перелік видів пенсії, що призначаються за Законом №1058-ІV.

Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з положеннями частини першої ст.45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV України встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону №1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

В тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Суд звертає увагу, що у постановах від 10.04.2019 (справа №211/1898/17) та 10.07.2018 (справа №520/6808/17) Верховний Суд зауважив, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, як встановлено судом з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, що позивачеві з 23.05.2016 року була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивачка звернулась 14.03.2023 року вперше.

Таким чином, у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення" за вислугу років, у подальшому, при розрахунку пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом.

Відтак, при призначенні позивачці у 2023 році пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно частини 2 статті 40 цього Закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.01.2019 року по справі №577/2457/17, від 27.02.2020 року по справі №513/298/17, що відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд враховує до спірних правовідносин.

Отже, при призначенні у 2023 році позивачці пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV має застосовуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, а саме 2020-2022 роки.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови здійснити позивачці перерахунок пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, є протиправними.

Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, то остання підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2020-2022 роки, починаючи з 14.03.2023 року.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Згідно ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки з урахуванням раніше виплачених сум.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 з 14.03.2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020-2022 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м.Чернівці, 58002; ).

Суддя В.О. Кушнір