Справа № 320/25859/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2025 року справа №320/25859/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра-Агро» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

04.03.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Деметра-Агро» (ТОВ «Деметра-Агро», товариство) з позовом (у зв`язку з надмірним навантаженням зареєстрований 05.06.2024) до Головного управління ДПС у Київській області (ДПС, ГУ ДПС, податковий орган, контролюючий орган).

Просили визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 12.02.2024 № 4679/0709.

Ухвалою суду від 11.06.2024 позов залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою від 02.07.2024, після усунення недоліків, судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що нарахування товариству пені згідно статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за порушення граничних строків надходження товарів за зовнішньоекономічним контрактом від 11.11.2021 №11/11BMS є безпідставним та необґрунтованим. Наголошували на наявності сертифікату Київської обласної торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини за названим контрактом через широкомасштабну збройну агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні та порушення логістичних шляхів доставки вантажів, неможливістю здійснення обслуговування суден, проведення вантажних, транспортних та інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності, робіт, забезпечення належного рівня безпеки судноплавства. Звертали увагу, що податковий орган протиправно взяв на себе функцію Торгово-промислової палати в частині кваліфікації тих чи інших обставин як форс-мажорних і зробив висновок про непов`язаність форс-мажорних обставин і перевищення строків поставки.

У зв`язку із цим, просили задовольнити позов.

Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Зазначали, що ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання, а сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Також вказали, що у разі здійснення підприємницької діяльності платник має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик. Звертали увагу, що позовна заява не місить обґрунтування наявності причинно-наслідкового зв`язку між збройною агресією російської федерації та неможливістю виконання конкретного зобов`язання, відсутності альтернативних можливостей виконання такого зобов`язання, а також інших доказів, які б підтвердили наявність форс-мажорних обставин.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Деметра-Агро» є юридичною особою, , зареєстроване 24.01.2011, місцезнаходження якої: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Храпачанська, буд. 70. Основним видом економічної діяльності товариства є: 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням.

У період з 26.09.2023 по 01.10.2023 посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області, на підставі направлень від 26.09.2023, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Деметра-Агро» з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічними контрактами від 11.11.2021 р. №11/11BMS з нерезидентом «BRAND FORMING MACHINERY CO., LIMITED» (Китай), від 01.02.2022 № P430861/2202332 з нерезидентом «VITERRA B.V.» (Нідерланди), від 06.10.2022 № 0610-2R з нерезидентом «AGROOILTRADE OU» (Естонія), за період з 11.11.2021 по 02.10.2023. За результатами перевірки складено акт від 09.10.2023 № 21137/10-36-07-09/37517930.

За висновками названого акта встановлено порушення позивачем частини третьої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», в частині порушення граничних строків розрахунків по зовнішньоекономічному контракту від 11.11.2021 № 11/11BMS з компанією «BRAND FORMING MACHINERY CO., LIMITED» (Китай) в сумі 12 112,00 дол. США (еквівалент 442 918,88 грн.), та частини другої статті 13 цього ж Закону в частині порушення граничних строків розрахунків по зовнішньоекономічному контракту від 01.02.2022 № Р430861/2202332 в сумі 226 172,31 дол. США (еквівалент 8 270 804,74 грн.).

На підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.11.2023 №211920709, яким нараховано пеню за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 5 940 336, 22 грн.

Позивач подав скаргу на таке повідомлення-рішення до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 08.02.2022 № 3242/6/99-00-06-01-02-06 скаргу товариства задоволено частково, податкове повідомлення-рішення від 13.11.2023 №211920709 скасовано у частині 5 880 542,17 грн. пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У зв`язку із зазначеним, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення- рішення від 12.02.2024 року № 4679/0709 про нарахування пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (по контракту від 11.11.2021 №11/11BMS з нерезидентом «BRAND FORMING MACHINERY CO., LIMITED» (Китай)) в розмірі 59 794, 05 грн, яке є предметом оскарження у досліджуваному випадку. Пеню нараховано за період з 06.05.2023 по 19.06.2023.

Судом з`ясовано наступне.

Позивачем було укладено контракт від 11.11.2021 №11/11BMS із компанією «BRAND FORMING MACHINERY CO., LIMITED», за яким здійснювалася поставка обладнання згідно погодженої специфікації.

Валюта контракту долар США (пункт 2.1. контракту), а загальна сума - 33 989 доларів США (пункт 2.3 контракуту).

Також обумовлено поставку наступним чином:

- 30 % передоплати протягом 5 днів від дня підписання контракту обома сторонами;

- 70 % вартості обладнання після тестування машини й повідомлення про готовність товару до відвантаження.

Умовами поставки обладнання визначено FOB (порт Ximen, Китай).

Додатковою угодою №1 від 12.09.2022 р. до контракту: збільшено кількість одиниць товару (змінено пункт 1.1 контракту); внесено зміни до загальної вартості обладнання до 46 101 доларів США; змінено порядок розрахунків, а саме: - 30 % за обладнання протягом 5 днів з моменту підписання контракту (10 196,7 доларів США); - 70 % залишк у (23 792, 3 доларів США) від загальної суми по обладнанню згідно доповнення 1 після тестування та готовності до відвантаження; - 100% вартості (12 112 доларів США) обладнання згідно доповнення 5 (специфікація 2) протягом 5 днів з моменту підписання специфікації.

У пункті 8 договору обумовлено, що сторони звільняються від будь-якої відповідальності за часткове чи повне невиконання прийнятих зобов`язань, якщо таке невиконання викликано непередбачуваними обставинами поза сфери дії сторін. У такому випадку час виконання прийнятих зобов`язань продовжується на період дії таких обставин. Доказом наявності таких обставин і їх тривалості є свідоцтва Торгових палат.

Додатковою угодою №2 від 13.09.2022 до контракту змінено строки готовності обладнання до відвантаження - не пізніше 01.05.2023

Позивач здійснив такі оплати на користь контрагента «BRAND FORMING MACHINERY CO., LIMITED»:

- 06.12.2021 - 10 196,7 доларів США;

- 07.11.2022 -12 112 доларів США;

- 06.04.2023 - 23 792,3 доларів США.

19.06.2023 товар за названим контрактом надійшов на територію України згідної митної декларації №22UA11U4 на загальну суму 46 101 доларів США.

Відповідач прийшов до висновку, що товар за названою митною декларацією (обладнання для обробки металу) надійшов на територію України від нерезидента компанії «BRAND FORMING MACHINERY CO., LIMITED» (Китай) на загальну суму 46 101,00 доларів США (еквівалент 1 684 849,03 грн.), в тому числі з порушенням законодавчо встановлених граничних термінів надходження товару в сумі 12 112, 00 доларів США (еквівалент 442 918,88 грн.).

Факт поставки товару 19.06.2023, як і прострочення у 45 днів по сумі 12 112 доларів США (оскільки платіж мав місце 07.11.2022), не оспорюється сторонами.

Як вбачається із сертифікату №3200-23-3713 від 25.08.2023 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), Київською обласною (регіональною) торгово-промисловою палатою (ТПП, Київська обласна ТПП) підтверджено факт настання форс-мажорних обставин по контракту від 11.11.2021 №11/11BMS щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: забезпечення поставки товару у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати), за контрактом №11/11BMS від 11.11.2021) за статтею 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», розділом ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5, розділом І Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №7, перед Головним управлінням ДПС у Київській області.

Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили):

- дата настання: 24 лютого 2022 року;

- дата закінчення: 19 червня 2023 року.

Як форс-мажорну обставину у сертифікаті вказано військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, і як наслідок закриття морських портів, заборону на вхід/вихід суден з морських портів розташованих на узбережжі Чорного моря, установлення 3-го рівня охорони портових засобів та суден відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 №183-р, наслідок чого - зміна логістичних шляхів постачання.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.

За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (Податковий кодекс, Кодекс, ПК України).

Згідно приписів пункту 109.1 статті 109 Кодексу податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 109.2 статті 109 Податкового кодексу порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення валютного законодавства встановлено Законом України «Про валюту і валютні операції» №2473-VIII (Закон №2473-VIII).

За визначенням у статті 1 цього Закону валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак: а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта; б) торгівля валютними цінностями; в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей;

валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами.

За змістом статті 4 Закону №2473-VIII валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.

За положеннями частини першої статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

За нормами частини третьої цієї ж статті у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Як закріплено у частині п`ятій статті 13 Закону №2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) (частина шоста статті 13 Закону №2473-VIII).

За приписами статті 44 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства, і до компетенції Національного банку України у сфері валютного регулювання та нагляду належать, зокрема, видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

Пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5, установлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

У зв`язку з введенням Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану в Україні, Правлінням Національного бнку України прийнято постанову від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», якою (у редакції від 07.07.2022) з 05 квітня 2022 року встановлено граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів - 180 календарних днів. Для операцій, що проведені до 05.04.2022, граничні строки розрахунків становлять 365 календарних днів.

Як закріплено у статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» №671/97-ВР, торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За нормами пунктів 6.1 та 6.2 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням президії ТПП України 15.07.2014 № 40(3), підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 3.1 Регламенту, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов`язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставиною та неможливістю виконання зобов`язання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо).

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

На підставі аналізу наведених правових норм і з`ясованих у справі обставин, суд зазначає наступне.

Отже, за загальним правилом імпорт товарів має здійснюватися у строки, зазначені у договорах, але не пізніше граничного строку розрахунків, встановленого Національним банком України, що обчислюється з дня здійснення авансового платежу (попередньої плати). Через введення в Україні воєнного стану Національний банк змінював відповідні граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту, у відповідності до змін з 07.07.2022 (до операцій, що здійснені з 05 квітня 2022 року) - такі строки складають 180 календарних днів.

При цьому, у разі зупинення виконання господарської операції, яке зумовлене виникненням форс-мажорних обставин, зупиняється як перебіг строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, так і нарахування пені на весь період дії форс-мажорних обставин.

Суд зазначає про існування наступних правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Так, суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 817/139/18 зазначено, що обставини форс-мажору (обставини непереборної сили) не є виключенням із загальних правил доказування. Доказами форс-мажорних обставин є будь-які докази за умови їх належності та допустимості, проте у відносинах щодо дотримання валютного законодавства єдиним доказом настання форс-мажору (обставини непереборної сили) є сертифікат Торгово-промислової палати України.

У постанові Верховного Суду від 13.07.2023 у справі № 560/9742/22 вказано, що сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) є підставою для подовження законодавчо встановлених термінів (строків) розрахунків на період дії форс-мажорних обставин та підставою для не нарахування пені на період дії форс-мажорних обставин.

У постанові від 22.05.2024 у справі № 620/14203/23 Верховний Суд наголосив, що положення Закону № 2473-VIIІ не визначають жодним чином повноважень контролюючого органу на власний розсуд надавати оцінку висновку торгово-промислової палати щодо наявності форс-мажорних обставин, як і не покладає на суб`єкта господарювання обов`язок довести контролюючому органу наявність форс-мажорних обставин, а навпаки - вказується лише про необхідність надати довідку (сертифікат) про існування форс-мажорних обставин у конкретно визначеній господарській операції. Також зазначено, що частина шоста статті 13 Закону № 2473-VIIІ надає у спірних правовідносинах довідці (сертифікату) торгово-промислової палати ознаки преюдиційного характеру, оскільки визначає цей документ як достатній доказ існування форс-мажорних обставин у конкретному випадку, що не вимагає надання додаткових доказів та документів під час проведення перевірки або під час оскарження в судовому порядку її наслідків.

До того ж, тут же звернуто увагу, що якщо Закон № 2473-VIIІ передбачає, що на підтвердження існування форс-мажорних обставин необхідно надавати відповідну довідку уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту), то контролюючий орган не має права вимагати від суб`єкта господарювання інші докази на підтвердження факту існування обставин непереборної сили; при цьому Закон № 2473-VIIІ вимагає для підтвердження факту настання форс-мажорних обставин саме сертифікат (довідку), в якому буде зазначено не тільки про наявність самих по собі обстави непереборної сили, але і те, що такі обставини є форс-мажорними саме для конкретного випадку (договору, зобов`язання, операції).

У той же час, у постанові Верховного Суду від 16.09.2024 у справі №520/6236/23 вказано, що сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

У постановах від 05 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі №818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі №805/1087/16 Верховний Суд зазначив, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

У постанові Верховного Суду від 12.12.2024 №380/839/24 колегія суддів акцентувала увагу на тому, що частина шоста статті 13 Закону №2473-VIIІ визначає довідку (сертифікат) торгово-промислової палати як доказ виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин. У висновках вказано, що податковий орган не доводить підстави, з яких він не враховує сертифікати ТПП як уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного контракту, а також не спростовує належними і допустимими доказами вплив форс-мажорної обставини, засвідченої наявними у позивача сертифікатами, на можливість виконання контрагентами за експортними операціями своїх зобов`язань, тому Верховний Суд констатував протиправність податкового повідомлення-рішення.

Так, у спірному випадку мало місце прострочення поставки товару на 45 днів (за період з 06.05.2023 по 19.06.2023) від дати оплати суми за товар у 12 112 доларів США, з урахуванням граничного строку надходження товару, встановленого Національним банком України.

У названому вище зовнішньоекономічному догові передбачалося звільнення від відповідальності за часткове чи повне невиконання зобов`язань, якщо це викликано непередбаченими обставинами поза сферою дії сторін, доказом чого є свідчення Торгових палат.

У сертифікаті, наданому товариству Київською обласною ТПП підтверджено факт настання форс-мажорних обставин по контракту від 11.11.2021 №11/11BMS щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: забезпечення поставки товару у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків дата настання: 24 лютого 2022 року; дата закінчення: 19 червня 2023 року; у якості форс-мажорних обставин зазначено військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, як наслідок - закриття морських портів, заборони на вхід/вихід суден з морських портів розташованих на узбережжі Чорного моря, установлення 3-го рівня охорони портових засобів та суден відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 №183-р, відповідно, змінуа логістичних шляхів постачання.

При цьому, у досліджуваному випадку мало місце саме прострочення строку постачання товару.

Враховуючи, що Верховний Суд наголошував на тому, що у відносинах щодо дотримання валютного законодавства єдиним доказом настання форс-мажору (обставини непереборної сили) є сертифікат Торгово-промислової палати України, а також на тому, що у контролюючого органу відсутні повноваження на власний розсуд надавати оцінку висновку торгово-промислової палати щодо наявності форс-мажорних обставин, і відсутності у суб`єкта господарювання обов`язку доводити контролюючому органу наявність форс-мажорних обставин, і те, що Верховний Суд дотримувався такої позиції у переважній більшості своїх судових рішень, зважаючи на закріплену у статті 4 Податкового кодексу України презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, суд констатує необґрунтованість оскаржуваного повідомлення-рішення.

До того ж, відповідач, у свою чергу, докази і доводи позивача не спростував, не довів підстав, з яких він не врахував сертифікат Київської обласної торгово-промислової палати у випадку, який розглядається, а також не довів належними і допустимими доказами відсутності впливу форс-мажорної обставини, засвідченої наявним у позивача сертифікатом, на можливість виконання зобов`язань за відповідним зовнішньоекономічним договором, заявлене твердження про непов`язаність форс-мажорних обставин і перевищення строків поставки доказами не підтвердив і не обґрунтував.

За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За нормами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У той же час, оскаржуване у цьому випадку повідомлення-рішення не відповідає названим критеріям.

Із урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

За змістом частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно із квитанції від 26.02.2024 №49 позивачем сплачено судовий збір у сумі 3023 грн., крім того, згідно платіжної інструкції №141 від 12.06.2024 доплачено 5 грн. судового збору, що разом складає 3028 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 3028 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДПС у Київській області як суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржуване рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 12.02.2024 № 4679/0709.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра-Агро» (; місцезнаходженн: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Храпачанська, буд. 70) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП: 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5а) судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.