Справа № 200/4911/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 січня 2025 року № 200/4911/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, буд. 1,м. Миколаїв,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,54008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність і скасувати рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії від 30.05.2024 року;

-зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з часу її призначення з 21.12.2022 року, з урахуванням періодів роботи на підприємстві ДП "Селлидіввугілля" ВП Шахта "Україна" з 24.03.2015 року по 31.03.2015 року, з 21.12.2016 року по 31.12.2016 року, з 29.03.2018 року по 31.03.2018 року, з 29.11.2019 року по 30.11.2019 року, з 01.05.2021 року по 01.05.2021 року, з 30.11.2021 року по 30.11.2021 року, з 01.04.2023 року по 25.04.2023 року за списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, що дає право на перерахунок пенсії згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці.

Ухвалою суду від 22.07.2024 року справу передано до Харківського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 року було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

У встановлений судом строк, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подав до суду відзив в якому проти позову заперечував з підстав викладених у ньому.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Закону України «Про загальнообов`язкове, державне пенсійне страхування» одержує державну пенсію за віком, яка була призначена 3 червня 2019р.

10.11. 2023 року, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з підстав передбачених ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

За наслідками розгляду заяви позивача, відповідач прийняв рішення про відмову в перерахунку від 30.05.2024 року із якого вбачається, що з урахуванням висновків суду на виконання Рішення від 25.04.2024 року ( справа №200/17041/24) згідно довідки яка уточнює особливий характер праці №l-1216 віл09.11.2023 року виданої відокремленим підрозділом «Шaxта Україна» ДІЦ «Селидіввугілля» до пільгового стажу роботи не зараховані періоди карантину, відпустки без збереження заробітної плати, голодний бунт, період воєнного стану, що становить 9 місяців 7 днів, тому стаж роботи на підземних роботах складає 14 років 11 місяців 11 днів.

Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування пільгового стажу за Списком №l - шахтарі періодів його роботи па ВП шахта «Украна» ДІ «Селидіввугілля» з 24.03.2015 року по 31.03.2015 року - голодний бунт, з 31.01.2023 року по 31.01.2023 року - карантин, з 01.04.2023 року по 25.04.2023 року - відпустка без збереження заробітної плати є протиправним, внаслідок чого звернувся із позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечує, у своєму відзиві зазначає, що 17.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності було прийнято рішення №14 про відмову в перерахунку пенсії відповідно до заяви від 10.11.2023року.

Позивач оскаржив Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №14 в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/1704/24 від 25.04.2024 (далі - Рішення суду по справі № 200/1704/24), вирішив: позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково; визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в перерахунку пенсії №№14 від 17.11.2023року. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.11.2023 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

На виконання Рішення суду від 25.04.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області розглянуто повторно заяву позивача від 10.11.2023 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду. Врахувавши правові висновки суду, при повторному розгляді заяви Позивача, встановлено наступне.

Рішенням суду від 25.04.2024 встановлено, що із записів з трудової книжки Позивача НОМЕР_2 вбачається, що в період з 01.03.2020 по 30.09.2023 позивач працював на різних посадах з виконання гірничих робіт з повним підземним днем під землею на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна»». Відповідачем, з урахуванням висновків суду, на виконання Рішення від 25.04.2024 до стажу, що дає право на обчислення пенсії позивача відповідно до ст. 8 Закону № 345 зараховано наступні періоди: з 17.11.2020 по 31.12.2020, що становить 1 місяць 15 днів; з 01.01.2021 по 30.04.2021, що становить 4 місяці; з 02.05.2021 по 29.11.2021, що становить 6 місяців 28 днів; з 01.01.2022 по 24.02.2022, що становить 1 місяць 24 дні; з 02.03.2022 по 29.06.2022, що становить 3 місяці 28 днів;з 22.07.2022 по 27.08.2022, що становить 1 місяць 6 днів; з 03.09.2022 по 25.10.2022, що становить 1 місяць 23 дні; з 02.11.2022 по 30.12.2022, що становить 1 місяць 29 днів; 3 01.01.2023 по 30.01.2023, що становить 1 місяць; з 03.02.2023 по 31.03.2023, що становить 1 місяць 29 днів; з 26.04.2023 по 30.09.2023, що становить 5 місяців 5 днів.

Згідно довідки яка уточнює особливий характер праці № 1-1216 від 09.11.2023 виданої відокремленим підрозділом Шахта "Україна" державного підприємства "Селидіввугілля до пільгового стажу роботи не зараховані періоди карантину відпустки без збереження заробітної плати, голодний бунт період воєнного стану прогули, що становить 9 місяців 7 днів.

Відтак підстави для зарахування спірних періодів роботи як до страхового так і до пільгового стажу роботи Позивача відсутні.

Таким чином відповідач вважає, що стаж роботи позивача на підземних роботах склалає-14років 11 місяців 11дшів, що не достатньо для призначення пенсії в мінімальних розмірах визначених Законом № 345.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що за результатами повторного розгляду заяви Позивача від 10.11.2023, на виконання Рішення суду від 25.04.2024 ним прийняте Рішення від 30.05.2024 № 14, яким вирішено відмовити позивачу в обчисленні пенсії згідно Закону № 345, у зв`язку з відсутністю 15 років стажу на підземних роботах, яке ґрунтується на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України від 09.07.2003 N 1058-IV «Пpo загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно абзацу 3 частини 1 статті 1058 мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Згідно пункту 10 Порядку застосування Списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Слід зазначити, що записи трудової книжки не містять інформації щодо умов в яких працював Позивач, зайнятості певними роботами або на певних виробництвах упродовж повного робочого дня, не зазначено характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків.

Так, відповідно до підпункту 5 пункту 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії.

Крім того, відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 N 637 (далі - Порядок № 637) у випадку коли в трудовій книжці відсутні відомості що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років установлені для окремих категорій працівників для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано періоди роботи, повинно що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Такі довідки є обов`язковими, оскільки в трудових книжках не зазначається, у яких умовах працювали особи і чи були вони зайняті роботами, що передбачені Постановою № 461 або на певних виробництвах не менше 80% робочого часу.

Частиною З статті 44 Закону № 1058, передбачено що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організації і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно статті 64 Закону № 1058 виконавча дирекція Пенсійного фонду та і територіальні органи мають право, зокрема: 2) проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Крім того, згідно із статтею 26 Закону України від 15.11.1996 № 504/96-ВР Про відпустки" за сімейними обставинами та з інших причина працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 N 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати,якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового але не більше одного місяця в календарному році. З наведеного слідує, що для зарахування періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати до пільгового стажу необхідно документально підтвердити вказані обставини під час звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пільгової пенсії.

Верховний Суд у постанові від 19.03.2019 по справі № 295/8979/16-а та постанові від 26.03.2020 по справі № 423/2860/16-а зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС Украйни при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм

Як свідчать матеріали справи, відповідачем на виконання Рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/1704/24 від 25.04.2024 було повтороно розглянуто заяву позивача від 10.11.2023 про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду.

При повторному розгляді заяви Позивача, встановлено, що до стажу, що дає право на обчислення пенсії позивача відповідно до ст. 8 Закону № 345 зараховано наступні періоди: з 17.11.2020 по 31.12.2020, що становить 1 місяць 15 днів; з 01.01.2021 по 30.04.2021, що становить 4 місяці; з 02.05.2021 по 29.11.2021, що становить 6 місяців 28 днів; з 01.01.2022 по 24.02.2022, що становить 1 місяць 24 дні; з 02.03.2022 по 29.06.2022, що становить 3 місяці 28 днів;з 22.07.2022 по 27.08.2022, що становить 1 місяць 6 днів; з 03.09.2022 по 25.10.2022, що становить 1 місяць 23 дні; з 02.11.2022 по 30.12.2022, що становить 1 місяць 29 днів; 3 01.01.2023 по 30.01.2023, що становить 1 місяць; з 03.02.2023 по 31.03.2023, що становить 1 місяць 29 днів; з 26.04.2023 по 30.09.2023, що становить 5 місяців 5 днів.

Згідно довідки яка уточнює особливий характер праці № 1-1216 від 09.11.2023 виданої відокремленим підрозділом Шахта "Україна" державного підприємства "Селидіввугілля до пільгового стажу роботи не зараховані періоди карантину відпустки без збереження заробітної плати, голодний бунт період воєнного стану прогули, що становить 9 місяців 7 днів.

З огляду на наведені вище положення нормативних актів, та позицію Верховного Суду викладену у постановах: від 19.03.2019 по справі № 295/8979/16-а та від 26.03.2020 по справі № 423/2860/16-а, підстави для зарахування спірних періодів роботи як до страхового так і до пільгового стажу роботи позивача відсутні.

Таким чином відповідач дійшов правомірних висновків, що стаж роботи позивача на підземних роботах склалає-14років 11 місяців 11днів, що не достатньо для призначення пенсії в мінімальних розмірах визначених Законом № 345.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, буд. 1, м.Миколаїв, 54008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.