Справа № 580/6025/24
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 січня 2025 року справа № 580/6025/24 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) з позовними вимогами:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення щодо надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, з урахуванням висновків суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі №580/6025/24 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (протокол від 30.05.2024 №1) в частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 на засіданні комісії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

Вказане рішення набрало законної сили 12.11.2024.

03.01.2024 за вх.№137/25 від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі №580/6025/24 шляхом заборони органам територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки призивати на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 до моменту виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі № 580/6025/24. Обґрунтовуючи зазначену заяву, позивач зазначає, що отримавши виконавчий лист звернувся до органів державної виконавчої служби з метою примусового виконання рішення у даній справі. Однак, працівники державної виконавчої служби в телефонній розмові повідомили позивачу, що відкрити виконавче провадження неможливо через відсутність зв`язку з реєстрами, розпорядником яких є Мінюст, а також те, що даний орган державної виконавчої служби не уповноважений проводити виконавчі дії щодо ТЦК. Також, позивач вказує, що відповідно до абз. 7 п. 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 до ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Відтак, така гарантія безпосередньо передбачена законодавством. Забезпечення виконання рішення шляхом заборони відповідачу до ухвалення рішення відповідною комісією, призивати позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період є співмірним та водночас необхідним заходом для забезпечення прав позивача. Невжиття вищевказаних заходів може призвести до тяжких наслідків у вигляді протиправного призову позивача на військову службу під час мобілізації, що може надалі призвести до смерті внаслідок бойових дій.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі № 580/6025/24, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 6 статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існують зазначені підстави, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 р. № 2, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

З аналізу викладених норм, вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевіряє чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Як обставину необхідності вжиття заходів забезпечення виконання рішення суду, заявник посилається на те, що рішення суду у даній справі відповідачем не виконано, а саме відповідною комісією не прийнято рішення за результатами розгляду його заяви від 29.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Тому, на його думку заборона відповідачу, до ухвалення рішення відповідною комісією, призивати позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період є співмірним та водночас необхідним заходом для забезпечення прав позивача.

Варто зазначити, що в межах даної справи позивачем оскаржувались дії відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, з урахуванням висновків суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі №580/6025/24 було визнано протиправним та скасовано рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (протокол від 30.05.2024 №1) в частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 на засіданні комісії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статті 23 Закону №3543-XII Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

Отже, дії або рішення щодо призову та мобілізації позивача не були предметом розгляду в даній справі та відповідно рішення від 11.10.2024 прийняте щодо інших спірних правовідносин, тому визначений позивачем спосіб забезпечення виконання рішення суду у даній справі шляхом заборони органам територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки призивати на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_1 до моменту виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі № 580/6025/24, виходить за межі предмету спору та резолютивної частини вказаного рішення суду.

Крім того, варто зазначити, що у заяві позивач просить заборонити вчиняти дії щодо призову його на військову службу невизначеному колу суб`єктів, а саме - органам територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Також суд враховує, що позивачем не додано до матеріалів заяви про забезпечення виконання рішення жодних підтверджуючих документів, що свідчать про вжиття відповідачем чи будь-якими іншими територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки дій щодо призову його на військову службу. Доказів, що відповідачем або іншими територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки вчиняються активні мобілізаційні заходи по відношенню до позивача, які полягають у врученні йому повістки на відправку тощо та, що існує реальна загроза вжиття заходів, спрямованих на призов заявника на військову службу під час мобілізації, позивачем також не надано.

Таким чином, наведені позивачем у заяві про забезпечення виконання рішення аргументи, зокрема, про ймовірний призов позивача на військову службу під час мобілізації, до ухвалення рішення комісією не дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Суд зазначає, що підстави для забезпечення виконання рішення не можуть ґрунтуватися на ймовірних припущеннях і повинні підтверджуватись належними та допустимими доказами.

Отже, суд вважає, що наведені позивачем доводи на підтримку заяви про забезпечення виконання рішення суду у даній справі ґрунтується виключно на припущеннях щодо можливого призову позивача на військову службу та подальших негативних наслідків для позивача та не містять підстав, визначених ст.150 КАС України, а тому заява позивача не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 152, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 у справі № 580/6025/24 - відмовити.

Ухвалу направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ