Справа № 240/8048/24
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відстроченні чи розстроченні виконання рішення суду,

зміні чи встановленні способу і порядку виконання судового рішення)

06 січня 2025 року м. Житомир справа № 240/8048/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року ухвалено: "Позов задовольнити частково. Визнати протиправними дії Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року. Зобов`язати Державну установу "Житомирська виправна колонія (№4)" здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити".

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року вирішено: "Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року скасувати у частині відмови у задоволенні позову. Ухвалити у вказаній частині нове рішення про задоволення позову. Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 11.03.2022. Зобов`язати Державну установу «Житомирська виправна колонія (№4)» здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 11.03.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 із застосуванням для обчислення індексації сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року з застосуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року. В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 залишити без змін".

До суду 21.11.2024 надійшла заява Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» про відстрочення виконання рішення суду. Просить:

- відстрочити виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року переглянутого Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року, в частині здійснення перерахунку та виплати за період з 01.03.2018 по 11.03.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 із застосуванням для обчислення індексації сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року з застосуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року, до завершення провадження по справі №240/7774/24.

В обґрунтування вказує, що до завершення апеляційного перегляду по справі № 240/7774/24, здійснення належного розрахунку індексації ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2018 по 11.03.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 із застосуванням для обчислення індексації сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року з застосуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року не вбачається можливим, оскільки у разі залишення рішення суду першої інстанції по справі №240/7774/24, у позивача з`явиться право на підвищення (перерахунок сум) посадового окладу та окладу за спеціальним військовим званням, що зумовлює появу нових базових місяців для розрахунку індексації за період проходження військової служби з 01.03.2018 по 11.03.20224;

- відстрочити виконанням рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року переглянутого Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року, в частині здійснення виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум, на строк до 1 року, або, принаймні, до виділення додаткового фінансування у наступному календарному році, після закінчення формування розпису видатків з Державного бюджету на 2025 рік.

В обґрунтування вказує, що станом на 11.11.2023 боржник зробив розрахунок індексації грошового забезпечення стягувача за період із 01.01.2016 по 28.02.2018. Державна установа «Житомирська виправна колонія (№4)» є розпорядником бюджетних коштів третього рівня та фінансується Міністерством юстиції України. Установа належить до неприбуткових організацій, а тому не може виконувати судові рішення, не отримуючи цільові кошти з державного бюджету. На виконання судових рішень установа на постійній основі звертається до відповідної служби Департаменту з питань виконання покарань із запитом про виділення додаткового фінансування для виплат по судовим рішенням. Боржник звернувся з листом №5/4/15-101 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо виділення додаткового фінансування по КЕКВ 2800 по КПКВК 3601020. У подальшому, 18.11.2024 року, під час чергового контролю, Боржник звернувся з листом №5/4/15-110 від 18.11.2024 року до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з даними грошових сум, необхідних для підготовки формування розпису державного бюджету на 2025 року. Установа, будучи бюджетною та не прибутковою організацією, обмежена затвердженими кошторисами, що не дозволяє перевищувати визначені ліміти асигнувань. У зв`язку з цим виникає необхідність у додатковому фінансуванні, яке дозволить нам своєчасно та в повному обсязі погасити наявну заборгованість. Це, у свою чергу, забезпечить стабільність та безперервність функціонування нашої установи, а також знизить ризики негативних наслідків для її діяльності. Звертає увагу суду і на те, що установа не відмовляється та не ухиляється від виконання судового рішення, проте його виконання за таких умов та у такому форматі не вбачається можливим.

Просить заяву задовольнити.

Клопотання Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» про долучення доказів надійшло до суду 21.11.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Адміністративна справа №240/8048/24 із суду апеляційної інстанції повернулась до Житомирського окружного адміністративного суду 03.12.2024. У період із 06.12.2024 по 25.12.2024 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

На виконання приписів ч. 2 ст. 378 КАС України, розгляд заяви призначено на 03.01.2025, про що повідомлено стягувача та боржника.

У судове засідання прибула представник заявника. Повідомила суд, що надасть протягом дня, через канцелярію суду, докази звернення за виділенням коштів на виконання рішення суду у даній справі.

Позивач та його представник до суду не прибув. Судову повістку представник позивача отримав в електронному кабінеті 31.12.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Станом на ранок 06.01.2025, представник заявника не надала до суду додаткових доказів.

Приписами ч.1 ст.370 КАС України закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно вимог ч.1ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3ст.378 КАС України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд, у відповідності до положень частини четвертої статті 378 цього Кодексу, також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Із системного аналізу даної норми вбачається, що підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення суду є звернення до такого суду сторони із заявою про відстрочення/розстрочення з обгрунтуванням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим, зокрема, відсутність коштів.

Вказана норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Суд зауважує, що при розгляді заяви про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій та інші обставини (зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу).

Окрім того, при наданні правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про розстрочення виконання судового рішення.

Варто зауважити, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.

Відповідно до правової позиція Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2020 у справі №819/150/17, оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

З доданих до заяви документів вбачається відсутність доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення у даній адміністративній справі.

Судом, при розгляду заяви встановлено, що Державна установа "Житомирська виправна колонія (№4)" є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, тоді як розпорядника бюджетних асигнувань вищого рівня є Департамент з питань виконання кримінальних покарань.

Заявником надано до суду довідку - розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.01.2016 по 28.02.2018 відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024 (а.с. 96).

Заявником до заяви про відстрочення виконання рішення суду надано лист від 18.11.2024 №5/4/15-110, адресований начальнику Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, у якому вказано: "З метою проведення моніторингу потреби у видатках загального фонду та підготовки до формування розпису державного бюджету на 2025 рік надаємо інформацію про уточнену потребу в коштах загального фонду за бюджетною програмою КПКВК 3601020 "Виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України"" ... за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки".

Суд вважає, що при розгляді заяв або клопотань щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

При цьому, заявником не надано до суду безумовних доказів на підтвердження обставин, що заявником учинялись дії щодо виконання рішення суду саме у справі №240/8048/24, оскільки у додатку до наданого заявником листа 18.11.2024 №5/4/15-110 зазначено лише загальну суму коштів по КЕКВ 2800 на виконання судових рішень.

Наведене, на переконання суду, не свідчить про дії, спрямовані на виконання боржником судового рішення у даній справі.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, має з урахуванням поточних умов вишукувати заходів для найскорішого поновлення прав позивача, а відстрочення виконання даного рішення суду призведе до необґрунтованого та невизначеного у часі продовження порушення законних прав та інтересів позивача.

Також, заява не містить підстав вважати, що після завершення терміну відстрочення рішення суду буде виконано, що нівелює значення інституту судового захисту прав громадян.

Ураховуючи викладене, суд уважає, що заява про відстрочення виконання рішення суду в частин: "Зобов`язати Державну установу "Житомирська виправна колонія (№4)" здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум" не підлягає задоволенню, а рішення суду в цій справі є обов`язковим до виконання.

Щодо наявності підстав для відстрочення виконання рішення суду в частині "Зобов`язати Державну установу «Житомирська виправна колонія (№4)» здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 11.03.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 із застосуванням для обчислення індексації сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року з застосуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року."

Обґрунтовуючи необхідність відстрочення виконання рішення суду в цій частині, заявник вказує на рішення суду від 20.09.2024 у справі №240/7774/24.

Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 у справі №240/7774/24 ухвалено: "Зобов"язати Державну установу "Житомирська виправна колонія (№4)" провести перерахунок ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 11.03.2022 грошового забезпечення та належних у вказаний період виплат з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум".

Рішення суду у справі №240/7774/24 оскаржується в суді апеляційної інстанції (ухвалою від 05.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.)

У мотивувальній частині постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі №240/8048/24 вказано: "Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078). Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби. Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А). Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у березні 2018 року складав 1762 грн. За змістом листа Міністерства соціальної політики України від 28.09.2021 №5211/0/290-21/51 та виходячи із розмірів індексів споживчих цін за період 01.02.2018 до 01.03.2018, величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, порівняно із місяцем попереднього підвищення доходу (січень 2008 року), складає 253,3%. Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становить 4463,15 грн (762,00 грн х 253,30% / 100 = 4463,15 грн). Згідно наявної у матеріалах справи довідки відповідача, яка надана на вимогу суду, відповідачем надано відомості про розмір грошового забезпечення позивача згідно яких у розмір грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року становив 9482,17 грн, у березні 2018 року - 8269,5 грн. Оскільки дохід позивача в березні 2018 року не підвищився, наявні підстави для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці у розмірі 4463,15 грн щомісячно, починаючи з березня 2018 року до дати звільнення зі служби."

Отже, рішення суду у справі №240/7774/24, яким охоплено період із 01.01.2020 не впливає на обов`язок відповідача виконати рішення суду у даній адміністративній справі, оскільки визначальним у ній справі є розмір грошового забезпечення позивача у 2018 році.

Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для відстрочення виконання рішення суду в цій частині.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про відстрочення виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.24 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024 в адміністративній справі № 240/8048/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Лавренчук