Справа № 360/1299/24
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 січня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1299/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 25 жовтня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Управління соціальної та ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач, Управління), в якій з урахуванням уточненої позовної заяви заявлено такі вимоги:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо продовження виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», за заявою від 15 квітня 2024 року;

2) визнати протиправним та скасувати повідомлення (рішення) відповідача без номеру та дати про надання державної допомоги сім`ям з дітьми згідно із заявою від 15 квітня 2024 року;

3) зобов`язати відповідача продовжити виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за заявою від 15 квітня 2024 року відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою. Позивачка зверталася до ЦНАП із заявами від 28 лютого 2024 року та від 15 квітня 2024 року про продовження виплат ВПО на неї та її сина, разом з якими надавала повни пакет документів, що підтверджує право на отримання цієї допомоги.

У відповідь на вказані заяви відповідач направив повідомлення без номера та без дати, в яких зазначив, що позивач не має права на отримання допомоги.

Так, у повідомленні, направленому позивачці за заявою від 15 квітня 2024 року, з посиланням на пункт 13-2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок № 332), вказано, що: «Допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги, та у разі, коли у складі сім`ї (в справі по допомозі) є діти до 18 років, або в сім`ї виховується троє і більше дітей віком до 18 років, всі діти проживають в сім`ї і не виховуються в інтернатних закладах».

Оскільки разом із заявою від 15 квітня 2024 року про призначення допомоги позивачкою надано довідку про її доходи за останні 3 місяці, згідно з якою середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму, позивачка вважає, що відповідачем протиправно відмовлено їй та її малолітньому сину в продовженні виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку № 332.

Ухвалою від 30 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху; запропоновано протягом 10-ти (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення такого строку разом з доказами поважності причин його пропуску, а в разі дотримання шестимісячного строку звернення, надати належні докази дотримання строку звернення до суду; довідки податкового органу про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2023 рік, яка формується на підставі відомостей, що містяться у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, або оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн.

Від позивачки 04 листопада 2024 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, разом з якою надано уточнену позовну заяву та документ про сплату судового збору.

Ухвалою від 06 листопада 2024 року прийнято уточнену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву; встановлено сторонам строк для обміну заявами по суті справи; витребувано від відповідача докази, яких не вистачає для розгляду справи.

Від Управління 19 листопада 2024 року надійшов відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Позивач звернулася до Управління щодо надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам 28 лютого 2024 року.

Відповідно до розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї позивачки, який доданий до справи, сукупний дохід сім`ї становить 94,643,34 грн, що перевищує чотири прожиткові мінімуми (відповідно до пункту 13(2) Порядку № 332). Варто відзначити що на виконання вимог цього Порядку при обчисленні середньомісячного доходу взято квартал, що передує місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період.

Оскільки середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в сім`ї перевищує чотири прожиткові мінімуми, то позивачка не має права на призначення на другий шестимісячний період допомоги відповідно до пункту 13-2 Порядку № 332.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали судової справи у електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07 червня 2022 року взяті на облік як внутрішньо переміщені особи у м. Києві, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 07 червня 2022 року № 3009- та № 3009-.

Згідно із свідоцтвом про народження від 21 серпня 2014 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 .

У довідці Ліцею «ЮВЕНЕС» міста Сєвєродонецька Луганської області від 30 квітня 2024 року № 164-Е зазначено, що учень 4-А класу ОСОБА_2 навчається у Ліцеї «ЮВЕНЕС» з першого класу (з 01 вересня 2020 року), регулярно відвідує заняття у школі. ОСОБА_3 виховується у неповній родині (батьки розлучені). Мати ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , займається вихованням сина, спілкується з педагогами, які його навчають, цікавиться шкільним життям дитини. Завжди відвідує батьківські збори. Батько дитини, ОСОБА_4 , із вчителями, які навчають сина, не спілкується. За чотири роки батько жодного разу не відвідував батьківські збори, ніколи не цікавився шкільним життям сина. За період з 01 вересня 2020 року по 24 лютого 2022 року ніколи не з`являвся у навчальному закладі, не відвідував шкільні свята за участю сина, не телефонував класному керівникові.

Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги від 11 листопада 2024 року № 108/33-15935 ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСЗН м. Києва (Солом`янський район) та їй відповідно до Постанови № 332 в період з 01 липня 2022 року до 29 лютого 2024 року було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 5000,00 грн щомісяця, загальна сума отриманої допомоги складає 105000,00 грн.

Позивачка звернулася до відповідача із заявою від 28 лютого 2024 року про продовження виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам їй та її сім`ї, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями заяви від 28 лютого 2024 року та опису документів, що надано до ЦНАП, від 28 лютого 2024 року.

Листом Управління від 11 березня 2024 року № 108/260-4169 повідомлено ОСОБА_1 про залишення її заяви без руху на 30 календарних днів, а також, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.01.2024 № 94 допомогу за лютий 2024 року їй нараховано автоматично.

Рішенням відповідача від 27 березня 2024 року № -2024-1 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 березня 2024 року у зв`язку з тим, що особа не відповідає умовам, визначеним Порядком № 332; пункт 13-2 Для отримувачів допомоги, які перемістилися (повторно перемістилися) до 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, допомога з 01 березня 2024 року не призначається.

У подальшому відповідачем сформовано повідомлення без дати та номеру, в якому зазначено, що позивачка не має права на отримання допомоги, у зв`язку з тим, що особа не відповідає умовам, визначеним Порядком № 332.

Позивачка повторно звернулася до відповідача із заявою від 15 квітня 2024 року про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам їй та її сім`ї, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями заяви від 15 квітня 2024 року та опису документів, що надано до ЦНАП, від 15 квітня 2024 року.

Згідно з описом документів, що надано до ЦНАП, від 15 квітня 2024 року позивачем разом із заявою про надання допомоги також надано: реквізити; свідоцтво про народження дитини; індивідуальний податковий номер дитини; індивідуальний податковий номер заявника; паспорт.

Рішенням відповідача від 15 квітня 2024 року № -2024-2 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 березня 2024 року у зв`язку з тим, що особа не відповідає умовам, визначеним Порядком № 332; пункт 13-2 Допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги, та у разі, коли у складі сім`ї (в справі по допомозі) є діти до 18 років, або в сім`ї виховується троє і більше дітей віком до 18 років, всі діти проживають в сім`ї і не виховуються в інтернатних закладах.

Згідно з розрахунком середньомісячного сукупного доходу сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до протоколу 650892 сукупний дохід сім`ї за 3 місяці (жовтень, листопад, грудень 2023 року) складає 94643,34 грн, сукупний середньомісячний дохід сім`ї - 31547,78 грн, кількість членів сім`ї - 2, середньомісячний дохід члена сім`ї - 15773,89 грн.

Листом Управління від 17 квітня 2024 року № 108/260-4169 повідомлено ОСОБА_1 про залишення її заяви без руху на 30 календарних днів, а також, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.01.2024 № 94 допомогу за лютий 2024 року їй продовжено автоматично без додаткового звернення. У зв`язку із доопрацюванням програмного комплексу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери та великою кількістю звернень з 01 лютого 2024 року для призначення з 01 березня 2024 року, розгляд заяви відтермінований. Після доопрацювання програмного забезпечення спеціалістами буде прийнято рішення про продовження / не продовження виплати допомоги з 01 березня 2024 року в порядку черговості звернень.

У подальшому відповідачем також сформовано повідомлення без дати та номеру, в якому зазначено, що позивачка не має права на отримання допомоги, у зв`язку з тим, що особа не відповідає умовам, визначеним Порядком № 332.

Згідно з довідкою Луганського окружного адміністративного суду про доходи від 24 жовтня 2024 року № 02-23/216/2024 ОСОБА_1 дійсно працює в Луганському окружному адміністративному суді з 25 липня 2023 року, загальна сума доходу за період з січня по березень 2024 року становить 62635,60 грн (нарахована заробітна плата), у тому числі: за січень - 21272,93 грн, за лютий - 20340,51 грн, за березень - 21055,16 грн; видана на руки заробітна плата - 50421,66 грн, у тому числі: за січень - 17124,71 грн, за лютий - 16374,11 грн, за березень - 16922,84 грн.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті (частина друга статті 1 Закону № 1706-VII).

Частиною першою статті 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону № 1706-VII підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Абзацом першим частини третьої статті 4 Закону № 1706-VII визначено, що для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок збирання та оброблення даних, оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та форма її зразка затверджуються Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 4 Закону № 1706-VII).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України (абзац перший частини першої статті 7 Закону № 1706-VII).

Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога) визначає Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 (далі - Порядок № 332, наведений в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3 Порядку № 332 визначено, що з 1 листопада 2023 р. допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожного члена сім`ї (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

До складу сім`ї уповноваженої особи включаються (незалежно від наявності відомостей щодо включення їх до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб) чоловік, дружина, діти, прийомні діти, діти, які виховуються батьками-вихователями в дитячих будинках сімейного типу, усиновлені діти, діти, над якими встановлено опіку або піклування, а також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (зокрема у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; діти з інвалідністю після досягнення ними 18-річного віку до визнання їх особами з інвалідністю з дитинства I та II групи; не перебувають в шлюбі повнолітні діти; визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей, та/або особи, які встановили у судовому порядку факт проживання однією сім`єю. Членом сім`ї може вважатися одинока особа, а також неповнолітня дитина, якщо така особа не входить до складу сім`ї.

Склад сім`ї уповноваженої особи визначається на дату звернення за призначенням допомоги.

З 1 листопада 2023 р. для призначення допомоги уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 5 (далі - заява).

Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку № 332 для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (далі - орган соціального захисту населення) або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики.

Абзацами першим, другим пункту 5 Порядку № 332 визначено, що допомога призначається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Згідно із підпунктом 4 пункту 13-2 Порядку № 332 для отримувачів допомоги, які не підпадають під дію пункту 13-1, та які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги, та у разі, коли: у складі сім`ї є працездатні особи, які працюють, провадять підприємницьку діяльність/незалежну професійну діяльність, зокрема, які протягом попередніх шести місяців отримання допомоги працевлаштувалися, зареєструвалися як фізична особа - підприємець та розпочали відповідну діяльність або отримали допомогу на здобуття економічної самостійності/мікрогрант/грант на створення або розвиток власного бізнесу/ваучер на навчання, у складі сім`ї є діти віком до 18 років та/або особи до 23 років, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти.

Допомога призначається на всіх осіб з числа внутрішньо переміщених осіб у такій сім`ї з урахуванням норм пункту 13-3 цього Порядку.

Пунктом 14 Порядку № 332 передбачено, що період, за який враховуються доходи, становить один квартал, що передує місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період, або три місяці, що передують місяцю звернення за допомогою або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період.

Обчислення середньомісячного сукупного доходу отримувача для призначення допомоги проводиться шляхом ділення на 3 загальної суми сукупного доходу осіб за період, за який враховуються доходи.

Середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу сім`ї на кількість членів сім`ї.

Під час обчислення середньомісячного сукупного доходу не враховується щорічна державна грошова допомога, яку отримує особа або один із членів її сім`ї, щодо якої встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 61, ст. 1981).

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» (далі - Порядок № 632), особи, доходи яких включаються до середньомісячного сукупного доходу, а також період, за який обчислюється середньомісячний сукупний дохід, визначаються порядками надання певних видів державної соціальної допомоги, що затверджуються відповідними нормативно-правовими актами.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 632 до середньомісячного сукупного доходу враховуються такі доходи, зокрема: заробітна плата в розмірі, що залишається після сплати податку на доходи фізичних осіб.

Із заяв по суті справи судом встановлено, що предметом оскарження по справі є рішення Управління від 15 квітня 2024 року № -2024-2, яким відмовлено ОСОБА_1 у продовженні виплати допомоги за її заявою від 15 квітня 2024 року з підстави перевищення середньомісячного сукупного доходу на одного отримувача в сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги.

Пунктом 13-2 Порядку № 332 визначено, що середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача не може перевищувати чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність, становить 2361,00 грн.

Відповідно середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача не може бути більшим 9444,00 грн (2361,00 грн х 4).

Враховуючи, що позивачкою відповідна заява подана у квітні 2024 року, то відповідно до абзацу першого пункту 14 Порядку № 332 відповідач мав право враховувати доходи сім`ї за квартал, що передує місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період, тобто за IV квартал 2023 року, або за три місяці, що передують місяцю звернення за допомогою або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період, тобто за січень-березень 2024 року.

Із розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім`ї до протоколу 650892 слідує, що відповідачем проведений розрахунок із врахуванням доходу позивачки за IV квартал 2023 року (жовтень-грудень 2023 року) та встановлено, що середньомісячний дохід члена сім`ї складав 15773,89 грн, тобто перевищував розмір доходу, визначений у пункті 13-2 Порядку № 332.

Позивачка заперечує здійснений відповідачем розрахунок, оскільки вважає, що для визначення права її сім`ї на отримання допомоги мав бути врахований отриманий нею дохід за січень-березень 2024 року, розмір якого підтверджений довідкою Луганського окружного адміністративного суду про доходи від 24 жовтня 2024 року № 02-23/216/2024.

Так, згідно із вказаною довідкою ОСОБА_1 за січень-березень 2024 року отримано заробітну плату, що залишилася після сплати податку на доходи фізичних осіб, в сумі 50421,66 грн, у тому числі: за січень - 17124,71 грн, за лютий - 16374,11 грн, за березень - 16922,84 грн.

Враховуючи підтверджений вказаною довідкою дохід ОСОБА_1 за січень-березень 2024 року, судом встановлено, що середньомісячний дохід члена сім`ї у вказаному періоді складав 8403,61 грн (50421,66 грн (сукупний дохід сім`ї за 3 місяці) / 3 місяці / 2 (кількість членів сім`ї)), тобто не перевищував розмір доходу, визначений у пункті 13-2 Порядку № 332.

Однак позивачкою суду не надано доказів подання нею разом із заявою про призначення допомоги від 15 квітня 2024 року довідки про розмір отриманих нею доходів за січень-березень 2024 року.

Дослідженням опису документів, що надано до ЦНАП, від 15 квітня 2024 року, встановлено відсутність в переліку поданих документів довідки про доходи позивачки.

Надану позивачкою як доказ в матеріали справи довідку про її доходи від 24 жовтня 2024 року № 02-23/216/2024, суд відхиляє, оскільки цей документ сформовано вже після подання заяви про призначення допомоги від 15 квітня 2024 року та прийняття відповідачем рішення від 15 квітня 2024 року № -2024-2.

Отже наявними в матеріалах справи документами не підтверджено обставину подання позивачкою довідки по її доходи за січень-березень 2024 року для врахування доходів її сім`ї та визначення права на продовження виплати допомоги.

Також суд вважає за необхідне зазначити таке.

За приписами підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді, зокрема: є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору.

Відповідно до приписів пункту 2 розділу І Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822 (далі - Положення № 822), Державний реєстр створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 розділу V Положення № 822 до Державного реєстру включаються, зокрема, дані про фізичних осіб, а саме: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів.

Пунктом 4 розділу V Положення № 822 визначено, що інформація про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору накопичується у Державному реєстрі відповідно до поданих податковими агентами податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску згідно зі статтею 51 глави 2, підпунктом 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України.

Згідно із абзацом першим пункту 2 розділу VІ Положення № 822 юридичні особи, фізичні особи - підприємці, громадські формування, податкові агенти, органи державної влади під час виконання владних управлінських функцій, у тому числі делегованих повноважень, та органи місцевого самоврядування зобов`язані подавати до контролюючих органів інформацію про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, відповідно до Порядку подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2011 року № 1386 (із змінами).

Підпунктом 9 пункту 6 Порядку № 1386 визначено, що органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та інші суб`єкти інформаційних відносин подають ДПС та/або її територіальним органам за місцезнаходженням інформацію про платників податків, пов`язану з їх реєстрацією, нарахуванням та сплатою податків і зборів, а також контролем за дотриманням податкового законодавства, у тому числі: органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, податкові агенти - про дату прийняття на роботу або звільнення з роботи фізичних осіб, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на їх користь, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з розбивкою за місяцями звітного кварталу.

Положеннями абзаців першого, п`ятого пункту 7 Порядку № 1386 визначено, що зазначена в пункті 6 цього Порядку інформація подається протягом 40 днів, що настають за останнім днем звітного (податкового) кварталу (щодо відомостей, передбачених підпунктом 9).

Отже з наведених правових норм слідує, що інформація про суму нарахованого фізичній особі доходу за І квартал 2024 року подається до контролюючого органу та, відповідно, відображається у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків протягом 40 днів, що настають за останнім днем кварталу.

Відповідно, судом встановлено, що, на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення та проведення розрахунку середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім`ї позивачки, в Державному реєстрі ще була відсутня інформація про дохід ОСОБА_1 за січень-березень 2024 року, тому відповідач не мав змоги отримати інформацію про її дохід за цей період, в інший спосіб, ніж як із довідки про доходи, яку, як встановлено судом, разом із заявою про призначення допомоги від 15 квітня 2024 року позивачкою не подано.

Підсумовуючи вищевикладене, за встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем розрахунок середньомісячного сукупного доходу сім`ї ОСОБА_1 при прийнятті рішення щодо продовження виплати допомоги від 15 квітня 2024 року № -2024-2 здійснено із дотриманням вимог пункту 14 Положення № 332 та Порядку № 632.

Позивачкою суду не повідомлено інших обставин, які б, на її думку, свідчили про порушення відповідачем її права на продовження виплати допомоги.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи все вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивачку.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціальної та ветеранської політики Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (місцезнаходження: 03186, місто Київ, проспект Повітряних сил, будинок 40, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова