Справа № 300/8717/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2025 р. справа № 300/8717/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в загальній сумі 665 486,80 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - позивач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області, орган стягнення, контролюючий орган) звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі по тексту також - відповідач, ОСОБА_1 , платник податків) про стягнення податкового боргу в загальній сумі 665 486,80 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог частини 1 статті 67 Конституції України, статті 38, підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16, пункту 54.1 статті 54, пунктів 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, не погашено в повному обсязі визначені контролюючим органом податкові зобов`язання:

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), в тому числі штрафні санкції і пеня в сумі 2 285,33 гривень;

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в тому числі штрафні санкції і пеня в сумі 610 042,10 гривень;

- з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування, в тому числі штрафні санкції і пеня в сумі 50 779,37 гривень;

- з адміністративних штрафів та інших санкцій (надходження коштів контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС-РАЙ) в сумі 1 360,00 гривень;

- з штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1 020,00 гривень.

Вказані грошові зобов`язання є податковим боргом (узгодженим грошовим зобов`язанням) відповідача, який станом на день звернення до адміністративного суду в загальному становить 665 486,80 гривень. Несплата до бюджету податкового боргу зумовила звернення контролюючого органу до суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 на підставі статей 260-261 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і повідомлення (виклику) сторін (а.с.76).

Відповідно до частини 3 статті 171 КАС України, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З урахуванням того, що позовні вимоги заявлені до відповідача як фізичної особи, Івано-Франківським окружним адміністративним судом 18.11.2024 направлено Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, які містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі особи стосовно ОСОБА_1 (а.с.74-75).

26.11.2024 і 09.12.2024 через канцелярію суду, надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області за №5308 від 18.11.2024 та за №44080 від 28.11.2024, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.80-81, 89-90).

Поряд з цим, згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (реєстраційні дані) податковою адресою платника податків ОСОБА_1 визначено: АДРЕСА_1 (а.с.83).

Відтак, судом 21.11.2024 через національного поштового оператора АТ "Укрпошта" засобами поштового зв`язку (із рекомендованим повідомленням про вручення відправлення (06 009 857 296 43) направлено ухвалу про відкриття провадження відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.77).

Втім, дане рекомендоване поштове відправлення повернулися в Івано-Франківській окружний адміністративний суд із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.86-88).

Частиною 10 статті 171 КАС України визначено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.

За змістом частини 11 статті 126 коментованого Кодексу, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу.

Днем вручення судового рішення, серед іншого, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи (пункт 4 частини 1 статті 251 КАС України).

З урахуванням вказаного ухвала суду про відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачу належним чином.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений пунктом 3 ухвали про відкриття провадження від 206.11.2024.

В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На виконання ухвали суду від 20.11.2024 представником позивача 28.11.2024 подано до канцелярії суду додаткові письмові докази необхідні для розгляду справи (а.с.82-84).

Дана справа розглянута і вирішена за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України без проведення судового засідання та повідомлення і виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 із присвоєним реєстраційним номером платника податків НОМЕР_1 зареєстрована як фізична особа та перебуває на обліку в Головному управлінні Державної податкової служби в Івано-Франківській області як платник податків і зборів, свідченням чого є відомості із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (а.с.83).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 15.06.2006 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, якою 04.05.2020 подано заяву про припинення підприємницької діяльності за власним рішенням (а.с.10-11).

Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульовані положеннями Податкового кодексу України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також - ПК України, Кодекс), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до вимог статті 36 вказаного Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (стаття 38 ПК України).

Пунктом 15.1 статті 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), які є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2, 8.3 статті 8 коментованого Кодексу в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, які створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

До загальнодержавних податків відповідно до підпункту 9.1.2., 9.1.3. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України належать податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, які є предметом стягнення за даним адміністративним позовом.

Виходячи із положень підпункту 162.1.1., 162.1.3. пункту 162.1. статті 162, та підпункту 1.1 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ, пункту 180.1 статті 180 Податкового кодексу України відповідач є платником податку на доходи фізичних осіб, військового збору та податку на додану вартість.

Досліджуючи обставини щодо наявності у відповідача заборгованості по застосованих контролюючим органом до платника податків штрафних (фінансових) санкцій та нарахованих основних зобов`язаннях, згідно податкових повідомлень-рішень з податку на доходи фізичних осіб і військового збору, що сплачується за результатами річного декларування, та податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), адміністративних штрафів та інших санкції (надходження коштів контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС-РАЙ) суд виходить із таких аргументів.

Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Підпунктом 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Так, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області на підставі акта документальної позапланової невиїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за №4773/09-19-24-07/ від 12.03.2024 (а.с.42-72) прийнято:

- податкове повідомлення-рішення за №009971/2407 від 22.04.2024, яким збільшено суму основного зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на 397 720,07 гривень та застосовано штраф в розмірі 99 430,01 гривень (а.с.22-23);

- податкове повідомлення-рішення за №009973/2407 від 22.04.2024, яким збільшено суму основного зобов`язання з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування на 33 143,32 гривень і застосовано штраф в розмірі 8 285,83 гривень (а.с.29-30).

Як слідує із змісту інтегральної картки платника податків, враховуючи часткову сплату богу, стягненню за рішенням за №009973/2407 від 22.04.2024 підлягає податковий борг в сумі 41 371,72 гривень (а.с.27, 28);

- податкове повідомлення-рішення за №009970/2407 від 22.04.2024, яким застосовано штраф з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 438,79 гривень (а.с.15);

Інтегральна картка платника податків свідчить, що, враховуючи часткову сплату богу, стягненню за рішенням за №009970/2407 від 22.04.2024 підлягає податковий борг в сумі 438,39 гривень (а.с.13,14).

- податкове повідомлення-рішення за №009968/2407 від 22.04.2024, яким збільшено суму основного зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1 463,00 гривень і застосовано штраф в розмірі 367,75 гривень (а.с.16-17);

- податкове повідомлення-рішення за №009966/2407 від 22.04.2024, яким застосовано штраф з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в розмірі 1 020,00 гривень (а.с.40);

- податкове повідомлення-рішення за №009965/2407 від 22.04.2024, яким застосовано адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС-РАЙ) в розмірі 1 020,00 гривень (а.с.37);

- податкове повідомлення-рішення за №009963/2407 від 22.04.2024, яким застосовано адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС-РАЙ) в розмірі 340,00 гривень (а.с.36).

Коментовані податкові повідомлення-рішення 7 (сім) від 22.04.2024 направлялись відповідачу поштовим відправленням №76 7, яке повернулося до органу стягнення із незалежних від позивача причин "за закінченням терміну зберігання" (а.с.12, зворотній бік а.с.12).

В силу вимог пункту 4 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Із урахуванням вказаного вище податкові повідомлення-рішення за №009963/2407, №009965/2407, №009966/2407, №009968/2407, №009970/2407, №009971/2407, №009973/2407 від 22.04.2024 вважаються врученими платнику податків у встановленому порядку.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1.-54.3.6. пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (пункт 57.3 статті 57 ПК України).

Оскільки, відповідачем у відповідності до вимог статті 56 Податкового кодексу України не була порушена процедура адміністративного оскарження податкового зобов`язання, визначених податковими повідомленнями-рішеннями за №009963/2407, №009965/2407, №009966/2407, №009968/2407, №009970/2407, №009971/2407, №009973/2407 від 22.04.2024, суд приходить до переконання, що донараховані контролюючим органом зобов`язання в загальному розмірі 543 170,94 гривень, є узгодженими та являється податковим боргом відповідача.

З приводу нарахування у спірних відносинах контролюючим органом відповідачу пені з податку на доходи фізичних осіб і військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) суд відзначає, що у відповідності до підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 Кодексу нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Підпунктом 129.3.1. пункту 129.3 статі 129 Податкового кодексу України визначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1. та 129.1.2 пункту 129.1 статі 129 Податкового кодексу України (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (пункт 129.4 статті 129 Кодексу).

Як слідує із змісту довідки-розрахунку суми заборгованості в частині нарахування пені та змісту інтегрованої картки платника податків, у відомостях останньої числяться дані про нарахування податковим органом пені (статті 129 ПК України), з:

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 112 892,02 гривень (а.с.24-26);

- військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 9 407,65 гривень (а.с.31-33);

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 16,19 гривень (а.с.18-19).

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості в загальному розмірі 665 486,80 гривень, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідач суду не надав.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків (підпункт 59.1 статті 59 ПК України).

З`ясовані у справі обставини свідчать, що Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області поштовим відправленням за номером 76 2, направлено податкову вимогу форми "Ф" за №0-0919 від 22.07.2024, за адресою, внесеної до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ( АДРЕСА_1 ), яка разом із поштовим конвертом повернулася до контролюючого органу із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.7, 8, 9).

Абзацом 1 пункту 6 Розділу ІV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №610 від 30.06.2017, визначено, що податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові).

Відтак у випадку, який досліджується судом, податкова вимога вважається врученою відповідачу.

У суду відсутні докази про оскарження відповідачем податкової вимоги у строк, як і у відношенні до податкових повідомлення-рішень, у суду відсутні докази про оскарження відповідачем податкової вимоги у строк передбачений законом.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податковий борг відповідача підтверджується довідкою про суму податкового боргу, що підлягає стягненню за платежами від 13.11.2024, податковими повідомленнями-рішеннями від 22.04.2024, податковою вимогою форми "Ф" за №0-0919 від 22.07.2024, а також інтегральними (обліковими) картками платника податку, які містяться в матеріалах справи (а.с.6, 7, 13-40).

Таким чином, суд приходить до висновку, що нараховані самостійно платником податків та контролюючим органом зобов`язання в загальній сумі 665 486,80 гривень, являється податковим боргом відповідача.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості в загальному розмірі 665 486,80 гривень, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідач суду не надав.

Відповідно до підпункту 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючих органів звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1. статті 95 ПК України).

Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 ПК України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до вимог яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи те, що відповідачем не сплачено грошове зобов`язання у терміни визначені Податковим кодексом України, то суд зазначає підставним звернення податкового органу до суду із позовом на стягнення 665 486,80 гривень, у спосіб визначений пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 вказаного Кодексу.

Державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування штрафних санкцій і нарахування пені за їх невиконання (абзац 2 підпункту 65.10.4. пункту 65.10. статті 65 ПК України).

На переконання суду відповідач зобов`язаний погасити вказану суму податкового боргу. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, вказаний обов`язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в загальній сумі 665 486,80 гривень є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в дохід державного бюджету податковий борг зі сплати:

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), в тому числі штрафні санкції і пеня в сумі 2 285,33 гривень (дві тисячі двісті вісімдесят п`ять гривень тридцять три копійки);

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в тому числі штрафні санкції і пеня в сумі 610 042,10 гривень (шістсот десять тисяч сорок дві гривні десять копійок);

- з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування, в тому числі штрафні санкції і пеня в сумі 50 779,37 гривень (п`ятдесят тисяч сімсот сімдесят дев`ять гривень тридцять сім копійок);

- з адміністративних штрафів та інших санкцій (надходження коштів контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДПС-РАЙ) в сумі 1 360,00 гривень (одна тисяча триста шістдесят гривень нуль копійок);

- з штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1 020,00 гривень (одна тисяча двадцять гривень нуль копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (ЄДРПОУ відокремлений підрозділ 43968084), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

відповідач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), адреса реєстрації за даними Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області і податкова адреса за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (реєстраційні дані): АДРЕСА_1 .

Суддя Чуприна О.В.