Справа № 400/10355/24
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 грудня 2024 р. № 400/10355/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представниці відповідача в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 132958,45 грн, -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 132 958,45 грн. на користь відповідного бюджету в рахунок погашення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 18 367,88 грн. та орендної плати у розмірі 114 590,57 грн.

Ухвалою від 07.11.2024 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №400/10355/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

22.11.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представниці ОСОБА_1. надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду. Заява мотивована тим, що вказану позовну заяву підписано Болдуреску О.В. без належних повноважень. Так, на підтвердження повноважень представника Болдуреску О.В. на підписання позовної заяви додано довіреність від 18.10.2021 в порядку передоручення від в.о. начальника ГУ ДПС Д.І. Прокофьєва, діючого на підставі довіреності ГУ ДПС у Миколаївській області від 18.10.2021, тобто Болдуреску О.В. виступає як представник за довіреністю. Одночасно до позову додано витяг з ЄДР від 06.04.2021, згідно якого Болдуреску О.В. є представником та здійснює в судах самопредставництво ДПС України та ГУ ДПС у Миколаївській області без доручення керівника, з правом посвідчувати документи щодо повноважень та з певними обмеженнями повноважень. Будь-яких доказів її самопредставництва ГУ ДПС у Миколаївській області, повноваження підписувати позовну заяву матеріали справи не містять, Статут, Положення, трудовий договір, посадова інструкція тощо, де б визначено повноваження Болдуреску О.В., у тому числі на підписання позовної заяви, також не додано. Відтак, надані докази свідчать про те, що Болдуреску О.В., яка підписала позовну заяву, одночасно діє як представник за довіреністю та в порядку самопредставництва, що є взаємовиключним. Отже, позовна заява підписана неуповноваженою особою, що тягне залишення позову без розгляду.

05.12.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Миколаївській області надійшли заперечення на заяву про залишення позовної заяви без розгляду, в яких зазначено, що положеннями частин 1, 3 статті 55 КАС України установлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (само представництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника. Тобто, положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як в порядку само представництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява представниці відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Отже, з аналізу статті 55 КАС України висновується таке:

1) учасники справи та особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, можуть брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника;

2) юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу (прим. тільки для юридичних осіб, в яких створений такий орган), іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту);

3) юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада можуть брати участь у справі також через представника.

Повноваження представника підтверджуються документами, визначеними статтею 59 КАС України, а саме: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

У тих випадках, коли законом для деякої категорії справ передбачено участь лише адвоката як представника, то його повноваження підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Таким чином, КАС України надано можливість учасникам справи брати участь у судовому процесі через самопредставництво або через представника та чітко визначено перелік документів, які необхідно подати для підтвердження такої участі.

З огляду на імперативні вимоги статей 1, 3 КАС України про те, що процесуальні повноваження суду та порядок здійснення судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, суд дійшов висновку, що адміністративний суд, для підтвердження повноважень особи на участь в судовому процесі через самопредставництво або через представника, має право вимагати тільки ті документи, які визначені статтею 55 КАС України (для підтвердження повноважень по самопредставництву) або статтею 59 КАС України (для підтвердження повноважень представника).

Проте, суд не має права відмовляти у доступі до правосуддя, якщо із поданих учасником справи або його представником документів можна установити вид участі в судовому процесі та повноваження такої особи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.09.2024 у справі №440/18385/23.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.07.2020 у справі № 9901/39/20 зазначила, що питання самопредставництва не закріплені в нормах Конституції України, але ці питання регламентовані положеннями відповідних кодексів, зокрема, частинами третьою та четвертою статті 55 КАС України. Також Велика Палата Верховного Суду в цій справі звернула увагу на те, що з урахуванням положень статті 55 КАС України для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Окрім цього, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), Велика Палата Верховного Суду аналізувала положення Цивільного процесуального кодексу України, які є аналогічними статтям 55, 59 КАС України, а також відповідним статтям, та вказала, що «з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Приписами частин 1-3 статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. У разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи. Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Головне управління ДПС у Миколаївській області, яке є юридичною особою публічного права, реалізуючи своє право, звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 132958,45 грн через свого представника Болдуреску О.В., долучивши при цьому довіреність, видану останньому від імені юридичної особи за підписом уповноваженої посадової особи керівника цього Управління на виконання вимог статті 59 КАС України.

З огляду на те, що процесуальним законом передбачена можливість представляти інтереси юридичної особи у справах незначної складності через представника - фізичну особу, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, підтвердивши його повноваження відповідною довіреністю, то викладені в клопотанні доводи щодо відсутності доказів на підтвердження його повноважень є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 07 вересня 2023 року у справі №560/6532/23.

Відтак, надана суду копія довіреності не є належним документом, що підтверджує право особи, яка підписала позовну заяву, на вчинення такої дії.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява представниці відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 250, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представниці ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В. Величко