Справа № 380/30494/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/30494/23 пров. № А/857/14756-1/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Гінди О.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області,

на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року (суддя Мартинюк В.Я., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м. Львів, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №380/30494/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВУДТЕХНІК до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України,

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2023 року позивач ТОВ ВУДТЕХНІК звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив: 1) визнати протиправними та скасувати рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнятих Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області від 02.11.2023 року №9845930/38172141, №9845931/38172141, №9845928/38172141, №9845929/38172141, №9845932/38172141, №9845940/38172141, №9845943/38172141, №9845941/38172141, №9845933/38172141, №9845938/38172141, №9845934/38172141, №9845935/38172141, №9845936/38172141, №9845944/38172141, №9845945/38172141, №9845939/38172141, №9845942/38172141; 2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за №1 від 11.07.2023; за № 2 від 11.07.2023; за №3 від 11.07.2023; за №4 від 11.07.2023; за №5 від 11.07.2023; за №2 від 08.08.2023; №3 від 08.08.2023; за №4 від 08.08.2023; за №5 від 08.08.2023; за №8 від 25.07.2023; за №9 від 25.07.2023; за №10 від 25.07.2023; за №11 від 25.07.2023; за №12 від 25.07.2023; за №13 від 25.07.2023; за №6 від 22.08.2023; за №7 від 22.08.2023; 3) судові витрати стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Відповідач ГУ ДПС у Львівській області позовних вимог не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.11.2023 року №9845930/38172141, №9845931/38172141, №9845928/38172141, №9845929/38172141, №9845932/38172141, №9845940/38172141, №9845943/38172141, №9845941/38172141, №9845933/38172141, №9845938/38172141, №9845934/38172141, №9845935/38172141, №9845936/38172141, №9845944/38172141, №9845945/38172141, №9845939/38172141, №9845942/38172141. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні за №1 від 11.07.2023; за № 2 від 11.07.2023 року; за №3 від 11.07.2023 року; за №4 від 11.07.2023 року; за №5 від 11.07.2023 року; за №2 від 08.08.2023 року; №3 від 08.08.2023 року; за №4 від 08.08.2023 року; за №5 від 08.08.2023 року; за №8 від 25.07.2023 року; за №9 від 25.07.2023 року; за №10 від 25.07.2023 року; за №11 від 25.07.2023 року; за №12 від 25.07.2023 року; за №13 від 25.07.2023 року; за №6 від 22.08.2023 року; за №7 від 22.08.2023 року у Єдиному реєстрі податкових накладних. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУДТЕХНІК" 36502 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

17.05.2024 до суду першої інстанції надійшла заява позивача, у якій просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській області та ДПС України на користь ТОВ "ВУДТЕХНІК" 18715,00 грн судових витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 заяву задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУДТЕХНІК" понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

З цим додатковим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач ГУ ДПС у Львівській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржене додаткове рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства та яким не було враховано всіх обставин справи, а тому це додаткове рішення підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт. Зауважує скаржник, що дана справа є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Позивачем не доведено те, що розмір витрат є реальним, та що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене додаткове рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Так, згідно з ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, однією з підстав для ухвалення додаткового судового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що розгляд справи завершено ухваленням 13.05.2024 року у справі Львівським окружним адміністративним судом рішення, яким позов задоволено повністю, результат якого наведено в описовій частині цієї постанови.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, за положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, проведення експертизи, підготовки справи до розгляду зокрема, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги та витрат на підготовку експертного висновку, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані відповідні договори про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), на проведення судових експертиз, експертних досліджень та надання інших послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, проведенням експертизи, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта.

У розглядуваній справі судом встановлено, що представником позивача направлено суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу. Сума таких витрат складає 18715,00 грн..

У позовній заяві позивач, зокрема, просив відшкодувати йому витрати, що будуть понесені ним на оплату правничої допомоги, наданої адвокатським бюро та безпосередньо пов`язаної з вирішенням адміністративного спору. Остаточний розрахунок за надані послуги буде висвітлено в Акті про надану правничу допомогу, із відображенням всіх дій, які було вчинено, а докази на підтвердження надання правничої допомоги та їх оплати будуть надані протягом п`яти днів з моменту винесення рішення в порядку та строки, визначені ч.7 ст.139 КАС України.

У поданій 17.05.2024 заяві про ухвалення додаткового рішення з вирішення питання розподілу судових витрат на правову допомогу у розмірі 18715,00 грн на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано наступні документи (їх копії): долучено договір про надання правничої допомоги №07/12/2023-1 від 07.12.2023 року, акт наданих послуг згідно з даним договором; рахунок на оплату №17 від 18.12.2023 року, виписку з рахунку позивача за 19.12.2023 рік на суму 18715 грн. 00 коп..

Так, для захисту інтересів платника податку між позивачем (Клієнт) та Адвокатським бюро «Анни Мацюк» (Адвокатське бюро) було укладено Договір про надання правничої допомоги від № 07/12/2023-1 від 07.12.2023 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правничу допомогу, тобто здійснювати захист, представництво та/або надавати Клієнту інші види правничої допомоги погоджені Сторонами у цьому Договорі (далі по тексту Правнича допомога), а Клієнт зобов`язується приймати та оплачувати надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору, на виконання цього Договору Клієнт замовляє, а Адвокатське бюро зобов`язується надати правничу допомогу Клієнту щодо оскарження рішень комісії ГУ ДПС у Львівській області про відмову у реєстрації податкових накладних з контрагентом ТОВ «Леруа Мерлен Україна» та реєстрації податкових накладних (в кількості 17 штук згідно позовних вимог).

Пунктом 2.3. Договору визначено, що вартість правничої допомоги за цим Договором визначається Сторонами шляхом підписання Замовлення що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до Замовлення від 07.12.2023 (Додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 07/12/2023-1 від «07» грудня 2023 року), вартість супроводу судової справи у Львівському окружному адміністративному суді становить 18715,00 грн..

На виконання умов Договору, позивачем сплачено 18715,00 грн на підставі рахунку №17 від 18.12.2023.

Відповідно до п. 1.3. Договору, Адвокатське бюро має право передоручати виконання своїх обов`язків та повноважень за цим договором іншим адвокатам без попередньої згоди з Клієнтом.

На підставі Договору, Адвокатське бюро Анни Мацюк та Адвокат Пастернак Оксана Олегівна уклали Договір від 07.12.2023 №07/12/2023-1, згідно якого Адвокатське бюро залучило Адвоката Пастернак О.О. для надання правової допомоги позивачу у справі щодо оскарження рішень комісії ГУ ДПС у Львівській області про відмову у реєстрації податкових накладних (в кількості 17 штук згідно позовних вимог).

Відповідно до акта наданих послуг згідно з даним договором адвокат Пастернак О.О. надала такі юридичні послуги: аналіз документів наданих замовником та збір доказів (6 год.); надання правового висновку та формування стратегії по справі (1 год.); написання позовної заяви у цій справі (3 год.); формування копій додатків до позовної заяви по справі, завантаження в систему Електронний суд та відправлення копії позовної заяви з додатками до Львівського окружного адміністративного суду та відповідачів по справі (4,5 год.); аналіз відзиву на позовну заяву із додатками у справі №380/30494/23 (0,5 год.); подання клопотання про долучення доказів через електронний суд (1 год.). Загальний час, потрачений Адвокатом Пастернак О.О. на надання правничої допомоги становить 16 годин.

Суд першої інстанції при ухваленні додаткового рішення з урахуванням наданих позивачем доказів, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи конкретні обставини справи та зміст виконаних послуг, вважав за доцільне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на ГУ ДПС у Львівській області понесені позивачем судові витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 6000,00 грн. В задоволенні решти суми витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

При цьому суд першої інстанції врахував, що час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, який є завищеним; обсяг наданих адвокатом послуг, та те, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, зазначаючи, що вказаний розмір витрат позивача на правничу допомогу, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану учасників справи, є співмірним зі складністю справи та обсягом виконання відповідних робіт, загалом витрачений представником позивача час становить 6 годин по 1000 грн/год. (аналіз документів наданих замовником та збір доказів (2 год.); надання правового висновку та формування стратегії по справі (0,5 год); написання позовної заяви у цій справі (2 год.); формування копій додатків до позовної заяви по справі, завантаження в систему Електронний суд та відправлення копії позовної заяви з додатками до Львівського окружного адміністративного суду та відповідачів по справі (0,5 год.); аналіз відзиву на позовну заяву із додатками у справі №380/30494/23 (1 год.), що не спростовано відповідачем, а тому вказаний розмір має бути стягнутий з ГУ ДПС у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

В апеляційній скарзі відповідач не обґрунтував належним чином заперечення щодо визначеного судом першої інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає, що матеріалами справи в безспірному порядку підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат по оплаті професійної правничої допомоги при вирішенні Львівським окружним адміністративним судом цієї справи.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення без змін додаткового рішення суду у справі, яке ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року в адміністративній справі №380/30494/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВУДТЕХНІК до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
О. М. Гінда