Справа № 580/10403/24
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року справа № 580/10403/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.07.2024 №3954 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 » в частині, що стосується військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 - старшого солдата ОСОБА_2 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити з 08.07.2024 виплату грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, в порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016, ОСОБА_1 , дружині військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 - старшого солдата ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є дружиною військовослужбовця - ОСОБА_2 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . У травні 2024 року, після виконання бойового завдання по захисту держави Україна від збройної агресії російської федерації, її чоловік-військовослужбовець пропав безвісти, тому позивачу з 17.05.2024 призначено та виплачувалось за зниклого безвісти чоловіка-військовослужбовця грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення. Згодом позивачу стало відомо, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 » від 08.07.2024 р. №3954 (з основної діяльності) в частині, що стосується військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 - старшого солдата ОСОБА_2 , припинено з 08.07.2024 їй виплату відповідного грошового забезпечення за зниклого безвісти чоловіка-військовослужбовця, оскільки службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 добровільно здався у полон. Позивач вважає, що оскаржуваний наказ протиправним, а висновки, які викладені у ньому є передчасними, оскільки відповідач у повній мірі не з`ясував всі обставини потрапляння військовослужбовця - ОСОБА_2 у полон. З огляду на те, що відповідач за відсутності обґрунтованих та правових підстав припинив позивачу виплату грошового забезпечення чоловіка-військовослужбовця, тому позивач звернулась до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 28.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити, надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що військовослужбовець - ОСОБА_2 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , після виконання бойового завдання по захисту держави Україна від збройної агресії російської федерації 17.05.2024 пропав безвісти, тому його дружині ОСОБА_1 за період з 17.05.2024 по 08.07.2024 призначено та виплачувалось за зниклого безвісти чоловіка-військовослужбовця грошове забезпечення. У подальшому військовою частиною проведено службове розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 та встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин, скоїв добровільну здачу у полон, вчинену в умовах воєнного стану, біля населеного пункту Архангельське Покровського району Донецької області. Вважає, що оскаржуваний наказ є правомірним та скасуванню не підлягає. Оскільки винесений у відповідності до вимог чинного законодавства України, а висновки, які наведені у ньому, є обґрунтованими та підтверджують дійсний факт саме добровільної здачі у полон ворогу вищезазначеного військовослужбовця. Оскільки п. 8 Порядку №884 передбачено, що виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (установи, організації), місця служби або дезертирували, не здійснюється, тому відповідач вважає, що відсутні правові підстави для поновлення позивачу з 08.07.2024 виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2024 №79, старший солдата ОСОБА_2 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2024 №123 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Із рапорту т.в.о. командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 від 17.05.2024 №71/140/324 та витягу із журналу бойових дій НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (реєстраційний номер 53/301) встановлено, що близько 08:18 год. 17.05.2024 під час штурмових дій противника вогневої позиції «ІНФОРМАЦІЯ_3 зник безвісти номер обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого відділення 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 .

Сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.05.2024 №165 повідомлено позивача про те, що її чоловік-військовослужбовець ОСОБА_2 пропав безвісти, тому позивачу з 17.05.2024 призначено та виплачувалось за зниклого безвісти чоловіка-військовослужбовця грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2024 №2759 по вищевказаному факту зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 було призначене службове розслідування.

Актом службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що згідно пояснень від 01.06.2024 командира бойової машини - командира механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_5 та старшого стрільця-оператора 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 стало відомо, що близько 08:18 год. 17.05.2024 поблизу АДРЕСА_1 спостерігали за трансляцією з безпілотного літального апарату спробу відновлювальних дій на вогневій позиції «ІНФОРМАЦІЯ_4», однак такі відновлювальні дії результатів не дали, а військовослужбовець ОСОБА_2 , який брав участь у таких діях, після того, як помітив ворога, не намагаючись знищити супротивника, одразу підняв руки в гору та здався у полон. Також згідно пояснень від 01.06.2024 заступника командира 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 стало відомо, що військовослужбовець ОСОБА_2 за час проходження служби поводив себе безвідповідально, мав низький рівень мотивації до військової служби, неякісно виконував усі розпорядження та накази, був недисциплінований. Окрім того, 20.05.2024 в інтернет ресурсі на телеграм каналі «ІНФОРМАЦІЯ_5» спостерігав відео-ролик, в якому упізнав старшого солдата ОСОБА_2 з інтерв`ю, що свідчило про перебування його у полоні.

За наслідками службового розслідування винесено наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.07.2024 №3954 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 », пунктом 2 якого наказано вважати таким, що , що номер обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого відділення 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно здався у полон 17.05.2024 поблизу н.п. Архангельське Покровського району Донецької області.

Підпунктами 3.1-3.2 пункту 3 вищевказаного наказу начальнику фінансово-економічного служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 доручено не виплачувати старшому солдату ОСОБА_2 грошове забезпечення з 17.05.2024 на підставі п. 8 Порядку №884 та додаткову винагороду згідно п. 15 розділу ХХХІV Порядку №260.

Також пунктом 4 від 08.07.2024 №3954 заступнику командира 2 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 :

- підготувати проект повідомлення про вчинення старшим солдатом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кримінального правопорушення, стосовно причин та умов, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 430 Кримінального Кодексу України;

- надіслати повідомлення про кримінальне правопорушення до Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил разом з копіями матеріалів службового розслідування;

- після отримання витягу з ЄРДР, в день отримання надати витяг до відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 .

Не погоджуючись із вказаним наказом, а також припиненням виплати грошового забезпечення у зв`язку із полоном ОСОБА_2 , позивач звернулась в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі ст. 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України», дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV затверджено статут Внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до ст.11 якого необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Надаючи оцінку спірному наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2024 №3954 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 », яким встановлено, що в діях згаданого військовослужбовця вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст. 430 Кримінального кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 Розділу ІІ Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року №604, доповіді та донесення про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, командири (начальники) військових частин надають своїм прямим начальникам за підпорядкованістю (керівники державних підприємств - керівнику структурного підрозділу Міністерства оборони України, на який покладено функціональне управління цим підприємством), повідомляють начальника органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

Доповіді та донесення надаються:

негайно (протягом 15 хвилин) після отримання інформації про подію, кримінальне правопорушення, адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією,- усно (у доповіді мають зазначатися умовне найменування, пункт дислокації та підпорядкованість військової частини, дата і час скоєння правопорушення, стислий зміст, обставини та місце скоєння (вчинення), ким виявлено правопорушення, заподіяні матеріальні збитки, загибель, поранення людей, демографічні дані учасників, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові командира військової частини, номери телефонів для уточнення інформації);

про обставини вчинення події, кримінального правопорушення - за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції; адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією,- за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції,- письмово протягом доби з моменту надання усної доповіді про подію, кримінальне правопорушення, адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. У разі вчинення військового адміністративного правопорушення завірена копія протоколу про військове адміністративне правопорушення протягом 5 діб надсилається до органу управління Військової служби правопорядку та до спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

У разі скоєння підлеглим військовослужбовцем кримінального правопорушення командир (начальник) військової частини протягом робочого дня письмово повідомляє про це керівника відповідного органу досудового розслідування (з урахуванням підслідності, визначеної статтею 216 Кримінального процесуального кодексу України), начальника органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

Також, на підставі п. 1 Розділу 2 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі - Порядок №608), службове розслідування може призначатися у разі, зокрема: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.

На підставі п.п. 1-6 Розділу 5 Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Відповідно до п. 6 Розділу 6 Порядку №608 якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини (начальник) письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Матеріалами справи підтверджено, що 17.05.2024 т.в.о. командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 склав та подав на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2024 №71/140/324, відповідно до якого близько 08:18 год. 17.05.2024 під час штурмових дій противника вогневої позиції «ІНФОРМАЦІЯ_3 зник безвісти номер обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого відділення 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 .

На підставі цього рапорту, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2024 №2759 по вказаному факту було призначене службове розслідування, за наслідками якого складено акт від 08.07.2024 №2743 та виданий оскаржуваний наказ від 08.07.2024 №3954 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 », якими зафіксовано, що 17.05.2024 поблизу н.п. Архангельське Покровського району Донецької області під час спроби відновлювальних дій на вогневій позиції «ІНФОРМАЦІЯ_4» військовослужбовець ОСОБА_2 , який брав участь у таких діях, після того, як помітив ворога, не намагаючись знищити супротивника, одразу підняв руки в гору та здався у полон. Також в інтернет ресурсі на телеграм каналі «ІНФОРМАЦІЯ_5» міститься відео-ролик з інтерв`ю, на якому також було зображено старшого солдата ОСОБА_2 , що свідчить про перебування його у полоні, а в його діях вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст. 430 Кримінального кодексу України. Матеріали службового розслідування, на переконання суду, підтверджують описані події.

Отже, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що висновками службового розслідування, оформленого актом від 08.07.2024 №2743 та оскаржуваним наказом від 08.07.2024 №3954 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 » - обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_2 добровільно здався в полон, що свідчить про ознаки складу злочину, передбаченого ст. 430 Кримінального кодексу України, у зв`язку із чим повідомлено правоохоронні органи, тому у цій частині наказ від 08.07.2024 №3954 є обґрунтованим та законним, відповідно, скасуванню не підлягає.

Щодо правомірності призупинення виплати дружині старшого солдата ОСОБА_2 щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, додаткової винагороди, інших виплат, суд зазначає наступне.

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначений Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 (далі - Порядок №884).

Пунктами 2, 3, 4, 7, 8 Порядку №884 передбачено, що під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

При цьому, відповідно до п.8 Порядку №884 виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (установи, організації), місця служби або дезертирували, не здійснюється.

Оскільки, як встановлено судом, висновками службового розслідування, оформленого актом від 08.07.2024 №2743 та оскаржуваним наказом від 08.07.2024 №3954 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_2 » обґрунтовано встановлено, що старший солдат ОСОБА_2 добровільно здався в полон, тому відсутні підстави для виплати його дружині грошового забезпечення на підставі вимог Порядку №884.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА