Справа № 400/8696/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2024 р. № 400/8696/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С.у порядку письмового провадження розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
провизнання протиправною та скасування постанови від 28.08.2024 року № 14001-24-1; зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про:

- визнання протиправним та скасування постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28 серпня 2024 року №14001-24-1 про відмову в призначенні страхових виплат ОСОБА_1 в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до частини 5 статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що є дружиною загиблого чоловіка- ОСОБА_2 , який під час виконання професійних обов`язків помічника капітана на буксирі підприємства ТОВ СП «Нібулон» внаслідок ворожого ракетного обстрілу

загинув. 01.08.2024 позивач звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виплату, як члену сім`ї потерпілого, одноразової допомоги внаслідок нещасного випадку на виробництві, однак постановою від 28.08.2024 року у виплаті такої допомоги відмовлено, із посиланням на те, що реєстрація її місця проживання не співпадає з реєстрацією місця проживання померлого чоловіка. Позивачка зазначає, що відповідач помилково вважає, що для отримання одноразової допомоги сім`ї потерпілого необхідно подати документи, що підтверджують однакову адресу реєстрації місця проживання з потерпілим. Вказала, що норми чинного законодавства не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації, а тому той факт що реєстрація її місця проживання не співпадає з реєстрацією місця проживання її чоловіка, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, не може бути доказом того, що вони не проживали разом однією сім`єю. На підставі наведеного позивач вважає, що має право на отримання одноразової допомоги сім`ї потерпілого в сумі, що дорівнює 40 розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Ухвалою від 19.09.2024 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/8696/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 262 КАС України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив. В обґрунтування цієї позиції вказав, що 01.08.2024 року позивачка звернулася із заявою про виплату одноразової допомоги сім`ї відповідно до ст. 42 Закону України № 1105-XIV від 23.09.1999 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Відповідно до пункту 5.1 Порядку № 11 для призначення одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. Відповідно до наданих до заяви документів позивача, встановлено, що згідно розслідування нещасного випадку по формі Н-1/П від 29.05.2024 б/н ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Позивачка, згідно із копією паспорта НОМЕР_1 від 11.01.2008, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Отже, 28.08.2024 року Головним управлінням правомірно винесено Постанову про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг №14001-24-1. З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії Серії НОМЕР_2 від 15.12.2007 року.

30.10.2022 року під час виконання професійних обов`язків помічника капітана на буксирі підприємства ТОВ СП «Нібулон» внаслідок ворожого ракетного обстрілу загинув чоловік позивачки - ОСОБА_2 .

Від підприємства до ГУ ПФУ в Миколаївській області у встановленому законом порядку було скеровано акт розслідування нещасних випадків на виробництві по формі Н-1/П від 29.05.2024 року для нарахування та виплати сім`ї потерпілого, загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві, одноразової допомоги відповідно до частини 5 статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у вигляді одноразової допомоги сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

01.08.2024 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про виплату одноразової допомоги сім`ї відповідно до ст. 42 Закону України № 1105-XIV від 23.09.1999 року «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»

28 серпня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївські області прийняло рішення у формі постанови №14001-24-1 про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг. Пунктом 5.1 частини V « Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №11 передбачено, що для призначення одноразової допомоги в разі смерті потерпілого членами сім`ї та особами, що мають право на виплати, до управління подаються, зокрема, довідка про реєстрацію місця проживання ( у разі відсутності відмітки про реєстрацію місця проживання в документах, що засвідчують особу). Для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого. Поданими заявницею документами не підтверджується факт реєстрації місця проживання за однією адресою померлого ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_1 , і що для призначення одноразової грошової допомоги на сім`ю у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 підстави відсутні.

Незгода позивача із цим рішенням стала підставою звернення до суду про його оскарження.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом №1105-XIV (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 36 Закону №1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частини сьомої статті 36 Закону №1105-XIV страхові виплати складаються із, зокрема, страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Частиною 5 статті 36 Закону України №1105-XIV встановлено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова грошова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, що підтверджується актом спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-1/П від 29.05.2024, то члени його сім`ї мають право на одноразову грошову допомогу у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №1105-ХІV для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Згідно з частинами першою, другою статті 44 Закону №1105-ХІV Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Статтею 45 Закону №1105-ХІV установлено, що Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: 1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; 2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; 3) вчинення застрахованим умисного кримінального правопорушення, що призвів до настання страхового випадку. Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом.

Отже, Законом №1105-ХІV визначений виключний перелік випадків, за яких Фонд відмовляє у страховій виплаті.

Відповідно до статей 7, 36, 37, 39, 41-48 Закону №1105-ХІV та з метою вдосконалення порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат і здійснення управліннями (відділеннями) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у разі настання нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання затверджений Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат (Порядок №11).

Зі змісту пунктів 1.3, 1.4 розділу I Порядку №11 слідує, що Управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом №1105-ХІV та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа. Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Пунктом 5.1 розділу V Порядку №11 установлено, що для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого членами сім`ї та особами, які мають право на виплати, до управління (відділення) виконавчої дирекції Фонду подаються: заяви (колективна чи індивідуальні), для призначення страхових виплат за встановленою виконавчою дирекцію Фонду формою; копії паспорта; копії реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або сторінки паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; копії документів, що підтверджують родинні зв`язки померлого потерпілого (свідоцтво про шлюб потерпілого, свідоцтво про народження його дітей, у разі призначення виплати батькам потерпілого подається свідоцтво про народження потерпілого); довідка про реєстрацію місця проживання (у разі відсутності відмітки про реєстрацію місця проживання в документах, що засвідчують особу).

Для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

Судом встановлено, що позивачем у встановленому порядку разом із заявою про призначення одноразової допомоги на сім`ю в разі смерті потерпілого подала до ГУ ПФУ в Миколаївській області копії копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера померлому ОСОБА_2 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , акт про спільне проживання об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вектор», трудових книжок або документів про стаж, інших документів, що підтверджують факт спільного проживання.

Отже, позивач подала заяву про отримання одноразової допомоги на сім`ю як член сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відмовляючи позивачці постановою від 28.08.2024 у призначенні одноразової допомоги на сім`ю, відповідач покликається на пункт 5.1 Порядку №11, яким визначено перелік документів для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого членами сім`ї та особами, які мають право на виплати. Зокрема, поданими заявницею документами не підтверджується факт реєстрації місця проживання за однією адресою померлого ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_1 .

При цьому, суд констатує, що жодної з перелічених у статті 45 Закону №1105-ХІV підстав для відмови у страховій виплаті відповідач не вказав.

З огляду на наявність спору у цій справі суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з частиною шостою статті 29 Цивільного кодексу України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Отже, постійне проживання особи не завжди може співпадати з місцем її реєстрації.

Для вирішення питання щодо наявності права на отримання страхових виплат ключовим є встановлення факту проживання потерпілого із заявником однією сім`єю.

Частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Факт проживання ОСОБА_1 із чоловіком ОСОБА_2 за однією адресою підтверджено актом про спільне проживання об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вектор» від 28.07.2024 №28/04.

Відповідно до зазначеного акту, комісією у складі сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та голови ОСББ «Вектор» Воронцової І.Г. встановлено, що за адресою: АДРЕСА_4 з 01.01.2021 року без реєстрації фактично проживали: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - по теперішній час; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - по теперішній час.

Також факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується іншими письмовими доказами: договором купівлі - продажу зазначеної кваритри під час шлюбу на ім`я ОСОБА_2 , квитанціїй про сплату комунальних послуг за цією адресою на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , договоромаи про споживання комунальних послуг, підряду на виготовлення меблів тощо, що додаються до позову.

Всі надані докази в сукупності свідчать, що позивач є членом сім`ї потерпілого

ОСОБА_2 його дружиною, та належними і допустимими доказами підтверджується факт проживання позивача однією сім`єю з потерпілим

По суті доводів відповідача про те, що місце реєстрації позивача та її померлого чоловіка не співпадають є підставою для відмови у призначенні родині такої страхової виплати, суд зазначає, що норми законодавства не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації, а тому відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання померлого члена сім`ї, а саме чоловіка ОСОБА_2 , який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, не може бути доказом того, що останні не проживали разом.

Сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що позивач не проживала разом зі своїм чоловіком на момент його смерті.

З огляду на наведене, ГУ ПФУ в Миколаївській області дійшло помилкових висновків щодо відсутності у ОСОБА_1 права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Підпунктом 5.2.2 пункту 5.2, підпунктом 5.3.1 пункту 5 розділу V Порядку №11 установлено, що право на отримання страхових виплат у осіб, які мають право на страхові виплати, настає з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на їх виплату. Одноразова допомога сім`ї та особам, які мають на це право, виплачується у місячний строк з дня смерті потерпілого (а також при призначенні страхових виплат за рішенням суду, яке набрало законної сили) за наявності всіх необхідних документів, але не пізніше 30 календарних днів після прийняття управлінням (відділенням) Фонду постанови про призначення страхової виплати.

При цьому право на одноразову допомогу сім`ї потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві настає з дати визнання комісією з розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком таким, що пов`язаний з виробництвом.

З урахуванням наведеного суд у цій справі дійшов висновку про задоволення позову у спосіб визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 28 серпня 2024 року №14001-24-1, зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до частини 5 статті 36 Закону №1105-ХІV одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_2 .

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням його функцій при вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, та зобов`язання останнього прийняти рішення, яке входить до його компетенції, зумовлене обов`язковістю ефективного механізму захисту порушеного права.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28 серпня 2024 року №14001-24-1 про відмову в призначенні страхових виплат ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) відповідно до частини 5 статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_2 .

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 1211,20 гривень.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар