Справа № 120/14324/24
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2025-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 січня 2025 р. Справа № 120/14324/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом головного управління ДПС у Вінницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Баскурт" про зупинення видаткових операцій на рахунках, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Баскурт" про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 222423,60 грн.

Ухвалою суду від 29.10.2024 року було відкрито провадження у справі.

Вказану ухвалу було направлено поштовим відправленням за адресою зазначеною позивачем та отримано відповідачем.

Разом з тим, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд встановив наступне.

За відповідачем рахується податковий борг у розмірі 222423,60 грн, що складається з податку на додану вартість (основний платіж - 186354 грн, штрафні санкції - 3569 грн), з податку на прибуток приватних підприємств (основний платіж - 32500 грн).

Вказана заборгованість підтверджується карткою особового рахунку, податковими деклараціями з податку на прибуток підприємства від 13.06.2024 року, від 29.02.2024 року, податковими повідомленнями-рішеннями № від 20.06.2024 року, податковою декларацією з податку на додану вартість від 20.12.2023 року.

З метою погашення податкового боргу позивач сформував та надіслав відповідачу податкову вимогу № 0-0232 від 14.02.2024 року.

Однак спірні суми грошового зобов`язання у визначений законом строк відповідач не сплатив.

У зв`язку із викладеним, 14.02.2024 року контролюючим органом прийнято рішення про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності відповідача (господарському віданні або оперативному управлінні) за № 33.

Надалі, на виконання повноважень наданих ст. 20 ПК України позивачем направлено повідомлення № 5571/6/02-32-13-03-10 від 14.02.2024 року щодо надання відповідача необхідних документів для складання акту опис майна у податкову заставу на суму податкового боргу. Однак, вказане повідомлення залишилось без реагування та витребуваних документів відповідач у визначений термін не надав.

За таких обставин 05.09.2024 року податковим керуючим складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу № 96 на підставі п.89.4 ст.89 ПК України.

Відтак, з огляду на викладене та керуючись на п.п. 20.1.32, п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України ГУ ДПС У Вінницькій області звертається до суду з даним адміністративним позовом про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться в банку.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з такого.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Cпірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами, визначеними статтею 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 ПК України).

Пунктом 89.1 статті 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до пункту 89.2 цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Пунктом 89.3 статті 89 ПК України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Разом з тим, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу (пункт 89.4 статті 89 ПК України).

У разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду. (п. 91.4 ст. 91 ПК України).

Також згідно підпункту 20.1.32 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених норм суд дійшов наступних висновків.

Податковим кодексом України передбачено дві передумови для звернення контролюючого органу до суду із заявою щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків:

1) не допуск платником податків податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подання документів, необхідних для такого опису. У такому випадку податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу;

2) перешкоджання платником податків, що має податковий борг, виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом. У такому випадку податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень.

Вказані передумови для зупинення судом видаткових операцій на рахунках платника податків є самостійними та тягнуть за собою окремі правові наслідки.

Так, у першому випадку зупинення видаткових операцій та заборона відчуження платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Підставою ж для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна є складення цих актів податковим керуючим, які не пізніше робочого дня мають бути надіслані банкам, іншим фінансовим установам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, а також платнику податків.

У другому випадку зупинення судом видаткових операцій здійснюється на строк не більше двох місяців та може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

Обставини цієї справи свідчать, що спірні правовідносини підпадають під другий випадок, тобто платником податків були створені перешкоди виконанню податковим керуючим своїх повноважень.

Відповідно до матеріалів справи за відповідачем станом рахується податковий борг у загальному розмірі 222423,60 грн.

Доказів сплати в добровільному порядку суми наявного боргу станом на день розгляду справи суду не надано.

У зв`язку з вказаним позивачем прийнято рішення № 33 від 14.02.2024 року про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності відповідача.

Надалі на виконання повноважень наданих ст. 20 ПК України, ГУ ДПС у Вінницькій області направило на адресу позивача повідомлення щодо виділення майна у податкову заставу.

Відповідачем на виконання вимог податкового органу не було надано жодних документів.

Разом з тим, ненадання необхідних документів для здійснення перевірки стану збереження майна, яке перебуває в податковій заставі, за умов належного та своєчасного повідомлення відповідача про дату та час такої перевірки, розцінюється саме як перешкоджання виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим ПК України.

Відтак, контролюючим органом складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу № 96 від 05.09.2024 року.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході розгляду цієї справи обставини та проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що контролюючий орган мав правові підстави для звернення до суду із завою про зупинення видаткових операцій на рахунках ТОВ "Баскурт".

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

За таких обставин суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ: ВП 45069150) до товариства з обмеженою відповідальністю "Баскурт" про зупинення видаткових операцій, задовольнити.

Зупинити видаткові операції на рахунках/електронних товариства з обмеженою відповідальністю "Баскурт", шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності цього платника податків, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович