Справа № 160/10261/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Партнер Капітал» до Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
19.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Партнер Капітал» до Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення:
прийняті ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі висновків акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 07.03.2024 №582/04-36-07-06/39459745.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно прийняті оскаржувані рішення, оскільки є правомірним застосування нульової ставки ПДВ при здійсненні експортних операцій, підтверджених митною декларацією. Зокрема, після вивантаження товару (кукурудзи) в порту м. Южне (м. Порт-Аненталь) 03.04.2023 року були відкриті вантажно-митні декларації для здійснення експорту даного товару. Через дії держави агресора судно, яке очікували для завантаження товару через Босфорську протоку не пропустили, тому товар не було вивезено за межі митної території України у квітні 2023 року. Вантажні митні декларації від 03.04.2023 року були анульовані автоматично в системі митного оформлення вантажів після закінчення терміну, протягом якого їх можна було використовувати. Товар знаходився під митним контролем в порту в очікуванні завантаження на інше судно. Як тільки з`явилася можливість і нове судно прибуло під завантаження, товар було вивезено морем у грудні 2023 року, а саме згідно ВМД від 20.12.2023 року товар було вивезено за межі митної території України. Отже, є помилковим та незаконним висновок відповідача про заниження ПДВ, оскільки не враховано первинні документи, які були складені при документальному оформленні проведеної господарської операції, внаслідок такого помилкового висновку є неправомірним застосування штрафу за нереєстрацію податкової накладної. Товариством були складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні № 2 від 20.12.2023 року та № 3 від 20.12.2023 року на дату виникнення податкових зобов`язань - на дату оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду, справу передано для розгляду судді Рябчук О.С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
14.10.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, вказує, що податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно. Зокрема, перевіркою показників, відображених в рядках 1 9 Декларацій з податку на додану вартість за грудень 2023 року встановлено, що протягом грудня 2023 року товариством здійснювались операції з реалізації сільськогосподарської продукції, а саме кукурудза врожаю 2022 року, з моменту підписання актів приймання/передачі покупцем і продавцем було підтверджено факт передачі товару та перехід всіх ризиків щодо товару та подальших витрат по його зберіганню, транспортуванню. Відповідно до графи D/J ВМД строк доставки визначено 31.08.2023, однак позначки про перетин кордону або скасування ВМД відсутні. Враховуючи зазначене, операція з продажу нерезиденту на митній території України лише формально відповідає критеріям експортної операції але для цілей оподаткування ПДВ вона такою не є. Для цілей ПДВ обліку експортною операцією вважається лише операція з вивезення товарів за межі митної території України, і фіксує її митна декларація, яка засвідчує перетин митного кордону, що визначено в п.п. «б» п.187.1 ПК України. У даному випадку згідно актів приймання-передачі товару від 01.04.2023 та 02.04.2023 перетину кордону не зафіксовано. В супровідних документах позначки терміналу про отримання товару відсутні. Отже, датою виникнення податкових зобов`язань, відповідно до положень п.187.1 ПК України буде дата першої події. Відтак і нульова ставка, призначена для експортних операцій встановлена ст.195 ПК України у таких відвантаженнях не застосовується. Оскільки на момент постачання ТМЦ (сільгосппродукції) нерезиденту, вони перебували на митній території України, такі товари вважаються поставленими на митній території України. Тож ці операції оподатковують податком на додану вартість відповідно до п.п. «г» п.193.1 ст.193 ПК України, встановленою для операцій з постачання на митній території України сільськогосподарської продукції за ставкою 14%. Таким чином, платником податків доповненнями) не нараховані податкові зобов`язання з ПДВ по операціям з постачання GERRA Sp. z.o.o. товарів (Кукурудза), місце постачання яких розташоване на митній території України за квітень 2023 року на загальну суму ПДВ 622977,32 грн та не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну по таким операціям.
Також відповідач зазначив, що до перевірки не надано документів економічного обґрунтування, що розкривають сутність, доцільність та конкретизують надані послуги, а також підтверджують взаємозв`язок між операціями по взаємовідносинам з ТОВ «ДІ.ЕС. Консалтинг» протягом 2023 року та отриманням платником податків доходу. Викладене свідчить що операції по таким взаємовідносинам не є господарською діяльністю.
15.10.2024 року позивач надав відповідь на відзив, зазначив, що вивезення товару за межі митної території України одержувачу GERRA Sp. Z.o.o. (Польща) відбулося 16.12.2023 року, згідно повідомлень про фактичне вивезення, що підтверджується вантажними митними деклараціями. Для виконання своїх обов`язків з поставки товару нерезиденту позивач отримав ліцензію Міністерства економіки України на експорт товару.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
За результатами перевірки складено акт №582/04-36-07-06/39459745 від 07.03.2024 року, згідно з висновками якого перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ у Декларації за грудень 2023 року, з урахуванням періодів безперервного формування від`ємного значення у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення:
1) п. 200.4 ст. 200 ПК України у результаті чого платником завищено суму бюджетного відшкодування за грудень 2023 року у розмірі 621089 грн;
2) п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 п. 44.1 ст. 44, п.п. «а» п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 189.1 ст. 189, п.п. «а» п. 193.1 ст. 193, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» платником занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 4088 грн;
3) п. 201.10 ст. 201 ПК України, у зв`язку з нереєстрацією податкової накладної в ЄРПН, на загальну суму ПДВ 633 977,32 грн. Штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН визначаються згідно зі ст. 120-1.1 ПК України.
09.04.2024 року на підставі акту перевірки №582/04-36-07-06/39459745 від 07.03.2024 рок, контролюючим органом прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення:
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до пп «г» п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку вивезення товарів за межі митної території України, та згідно з пп «а» п 195.1.1. пп. 195.1 ст. 195 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту.
Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.
Контролюючий орган в акті перевірки зазначає, що 24.03.2023 між ТОВ «Інвест-Партнер Капітал» (далі продавець) та контрагентом-нерезидентом GERRA Sp. z.o.o. (Польша) (далі Покупець) було укладено контракт №GERRA-IPC-2023, відповідно до якого продавець передає, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в кількості, асортименті і за цінами, вказаними в додатках до цього контракту, товар постачається на умовах відповідно до додатку та положень Інкотермс 2010 та вважається зданим продавцем та прийнятим покупцем по якості (відповідно до документів, що засвідчують якість товару), кількості (згідно з товаросупровідними документами). Ціна та сума контракту фіксуються у додатку до договору і вказуються у рахунках (проформах рахунків), які є невід`ємною частиною цього контракту.
Між ТОВ «Інвест-Партнер Капітал» та GERRA Sp. z.o.o було складено акти приймання/передачі товару від 01.04.2023 та 02.04.2023 згідно контракту №GERRA-IPC-2023 від 24.03.2023. Продавець передав в ємності терміналу, а покупець прийняв товар (кукурудза, сипучий корм, країна походження Україна, врожай 2022 року) за актом приймання/передачі товару від 01.04.2023 року 369400,000 тон, за актом приймання/передачі товару від 02.04.2023 року 268500,000 тон.
В акті перевірки відповідачем вказано, що хоча формально операція з продажу нерезиденту на митній території України і відповідає критеріям експортної операції, але для цілей оподаткування ПДВ вона такою не є. Для цілей ПДВ обліку експортною операцією вважається лише операція з вивезення товарів за межі митної території України і фіксує її митна декларація, яка засвідчує перетин митного кордону, що визначено в п.п. «б» п. 187.1 ст. 187 ПК України. У даному випадку, згідно актів приймання-передачі від 01.04.2023 року та 02.04.2023 року перетину кордону немає. В супровідних документах позначки терміналу про отримання товару - відсутні. Тому датою виникнення податкових зобов`язань, відповідно до положень п. 187.1 Кодексу буде дата першої події. Відтак і нульова ставка, призначена для експортних операцій встановлена ст. 195 ПКУ у таких відвантаженнях не застосовується. Таким чином, в порушення п. 44.1 ст. 44, п.п. «а» п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п.п. «а» п. 193.1 ст. 193 ПКУ не нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість по операціям з постачання GERRA Sp. Z.o.o. товарів (Кукурудза), місце постачання яких розташоване на митній території України за квітень 2023 року на загальну суму ПДВ 622 977,32 грн. На підставі зазначеного та в порушення п. 201.10 ст. 201 ПКУ ТОВ «Інвест-Партнер Капітал» не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну по операціям з постачання в адресу GERRA Sp. Z.o.o. товарів (Кукурудза), місце постачання яких розташоване на митній території України на загальну суму ПДВ 622 977,32 грн.
Судом встановлено, що відповідно до умов Контракту № GERRAIPC-2023 від 24.03.2023 року поставка товару здійснювалася на умовах DAP (Delivered at Place поставка у місце призначення). Відвантаження товару здійснено на терміналі ТОВ «ТІС» (Міндобрива), який розташований в морському порту м. Южне, Одеської області (перейменоване на Порт-Аненталь), який є вантажним митним терміналом.
Відповідно до актів приймання-передачі товару від 01.04.2023 року та 02.04.2023 року ТОВ «Інвест-Партнер Капітал» як продавець передав товар в ємності терміналу, а покупець прийняв такий товар.
Під час перевірки платником податків надавались документи на підтвердження вивезення товару, а саме митні декладації, які не враховані контролюючим органом.
Надаючи оцінку доводам сторін, суд зазначає, що за умовами контракту постачався відповідно до додатку та положень Інкотермс 2010, зокрема на умовах DAP Одеса/Южне, які означають постачання в місці призначення та передбачають обов`язок продавця по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару в митному режимі експорту.
Періодичні вантажні митні декларації від 03.04.2023 року були анульовані автоматично в системі митного оформлення вантажів в зв`язку із закінченням терміну дії.
22.11.2023 року ТОВ «Інвест-Партнер Капітал» звернулось на адресу Міністерства економіки України із заявою на отримання ліцензії на експорт товару, до якої було додану копію контракту з додатками, висновки ТПП щодо предмету контракту та походження товару, а 01.12.2023 року ТОВ «Інвест-Партнер Капітал» отримано ліцензію на експорт товарів № 4432-07/3720-07 від 01.12.2023 року для вивезення на адресу покупця.
Позивачем складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні № 2 від 20.12.2023 року та № 3 від 20.12.2023 року на дату виникнення податкових зобов`язань, а саме на дату оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України.
З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача, що наданими до перевірки документами підтверджено вивезення товару за межі митної території України, для цілей оподаткування ПДВ такі господарські операції кваліфікуються як експортні. Висновок контролюючого органу про порушення платником податків вимог п. 44.1 ст. 44, п.п. «а» п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п.п. «а» п. 193.1 ст. 193 ПК України, суд вважає необґрунтованим.
Стосовно операцій позивача з ТОВ «ДІ.ЕС.Консалтінг», суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що позивачем укладено з вказаним товариством договір №02/1-06 від 02.01.2018 про надання інформаційно-консультаційних послуг, а саме: інформаційно-консультаційні послуги з питань організації інформаційної безпеки та з питань супроводження та адміністрування інформаційних систем; регулярний контроль антивірусного захисту мережі; усунення несправностей мережі; моніторинг роботи мережі; резервне копіювання даних; інсталяція, налаштування та технічне супроводження програмних продуктів; консультаційні послуги щодо ефективного обслуговування ПК; консультаційні послуги щодо практичних та теоретичних питань організації ефективної системи інформаційної безпеки та захисту від всіх можливих видів загроз для інформаційних ресурсів підприємства; проведення інструктажу по роботі в мережі.
Відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України визначено, що по податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/ послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п. 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
Суд зазначає, що сторони господарських правовідносин мають право вільно укладати угоди та отримувати послуги, у тому числі направлені на забезпечення основного виду діяльності підприємства, до таких також відносяться інформаційно-консультаційні послуги з питань організації інформаційної безпеки та з питань супроводження та адміністрування інформаційних систем, а також консультування з практичних та теоретичних питань організації ефективної системи інформаційної безпеки та захисту від можливих видів загроз для інформаційних ресурсів підприємства.
Таким чином, контролюючий орган дійшов помилкового висновку про те, що така операція платника податків не є господарською діяльністю товариства, оскільки діяльність, спрямована на отримання доходу потребує також супутніх послуг.
З огляду на викладене, суд зазначає про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які прийняті у зв`язку із невизнанням відповідачем здійсненої експортної операції та отримання інформаційно-консультаційних послуг. Платник податків правильно відобразив розглянуті операції у податковому обліку, у зв`язку із чим є неправомірними висновки відповідача про завищення суми бюджетного відшкодування, заниження податкових зобов`язань з ПДВ та необхідність реєстрації податкових накладних.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 16 436,00 грн підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати прийняті ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкові повідомлення-рішення:
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області витрати по сплаті судового збору у розмірі 16 436,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук