Справа № 200/4499/24
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

03 січня 2025 року Справа №200/4499/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про відвід судді у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

04 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

скасувати та визнати протиправним:

акт службового розслідування від 20 листопада 2022 року відносно старшого стрільця відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 ;

наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 43 від 24 листопада 2022 року про результати службового розслідування відносно старшого стрільця відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити доплату старшому стрільцю відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_1 суми грошового забезпечення із 21 березня 2022 року по 18 жовтня 2022 року включно; щомісячної премії старшому солдату ОСОБА_1 за період з березня 2022 року по жовтень 2022 року з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 21 березня 2022 року по день фактичної виплати відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв`язку з порушенням терміну їх оплати, затвердженими Постановою КМУ від 21 лютого 2011 року №159.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року позовну заяву було залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху надавши на адресу суду: обґрунтовану заяву щодо визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду, про поновлення такого строку звернення із належними доказами поважності причин його пропуску або ж надати докази, які свідчать про дотримання строку звернення до суду, уточнену позовну заяву.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі №200/4499/24. Призначено розгляд адміністративної справи №200/4499/24 по суті за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). При цьому, судом було зазначено, що питання дотримання позивачем строку звернення до суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, поважність причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, будуть вирішені судом на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин на підставі наданих відповідачем доказів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у задоволенні клопотання представника Позивача про поновлення строку звернення до суду від 11 липня 2024 року було відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії було залишено без розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду 09 грудня 2024 року ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду - скасовано, а справу № 200/4499/24 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року було прийнято до провадження адміністративну справу №200/4499/24 за позовною заявою заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії. Справу прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без повідомлення учасників справи.

25 грудня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача про відвід судді Донецького окружного адміністративного суду Череповського Є.В. Підставою відводу зазначено, що у представника позивача є сумніви в упередженості судді Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є. В., оскільки суддя двічі безпідставно намагався відхилити розгляд позовної заяви ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року визнано необґрунтованою заяву представника позивача про відвід судді Донецького окружного адміністративного суду Череповського Є.В. у справі №200/4499/24. Заяву про відвід судді Череповського Є.В. у справі №200/4499/24 у порядку, визначеному частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, передано для визначення судді, який буде розглядати заяву про відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 січня 2025 року головуючим суддею у справі призначено суддю Молочну І.С.

Заяву представника ОСОБА_1 про відвід судді вмотивовано тим, що суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В. при розгляді справи №200/4499/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 проявив упередженість та дискримінаційне ставлення до ОСОБА_1 , як до позивача, навмисно і двічі виносячи ухвали про залишення позовної зави без розгляду. Крім того, зазначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. В даному випадку такі сумніви є - суддя Донецького окружного адміністративного суд Череповський Є. В. двічі безпідставно намагався відхилити розгляд позовної заяви ОСОБА_1 .

Ознайомившись із заявою представника позивача про відвід судді, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Враховуючи дію воєнного стану на території України, з метою забезпечення безпеки учасників процесу, суд дійшов висновку про можливість розгляду поданої заяви про відвід судді у порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 37 КАС України визначає підстави недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Суд зауважує, що докази, які б свідчили про наявність обставин, визначених статтями 36, 37 КАС України, відсутні.

Крім того, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42); у контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).

Отже, при наданні оцінки об`єктивності судді під час здійснення правосуддя необхідно розрізняти два критерії: 1) об`єктивна безсторонність, яка полягає у встановленні фактів, які можуть ставити під сумнів незалежність судді; 2) суб`єктивна безсторонність, яка полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

Разом із цим, особиста безсторонність судді презюмується поки не надано доказів протилежного (згадане вище рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v.Switzerland), п. 42).

Відтак, не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді.

Заявляючи відвід судді, представник позивача не надав доказів на підтвердження обставин, які б об`єктивно викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості чи об`єктивності судді. Отже, наведені у заяві обставини не свідчать про наявність підстав для відводу, передбачених статтею 36 КАС України. Адже сам відвід пов`язується виключно з незгодою представника позивача з ухваленими судовими рішеннями, що в поряду частини четвертої статті 36 КАС України не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутність обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, тому заява представника позивача про відвід судді не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 37, 39 40, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

1. В задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Донецького окружного адміністративного суду Череповського Є.В. у справі №200/4499/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.С. Молочна