Справа № 337/6706/24
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 337/6706/24
Номер провадження 2-а/337/5/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., представника позивача Корольова Д.О., представника відповідача Коваль В.М., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 14.10.2024 його як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень Державною службою України з безпеки на транспорті за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами). На думку позивача, його було притягнуто до відповідальності незаконно, під час винесення постанови не було враховано обставини, які виключають наявність складу про адміністративне правопорушення, а саме, відповідачем не було враховано, що автомобіль (спеціалізований вантажний самоскид SINOTRUK HOWO ZZ3257) 04.03.2022 було передано в межах виконання військово-транспортного обов`язку військовій частині НОМЕР_1 на підставі рішення Запорізької військової районної державної адміністрації, часткового наряду № 170 від 04.03.2022, акту приймання-передачі транспортних засобів і техніки, і транспортний засіб фактично вибув із володіння ТОВ «Запорожспецслав», у зв`язку з чим позивач не здійснював та не міг здійснювати належний контроль за рухом транспортного засобу та нормативними параметрами. У зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, позивач просить скасувати постанову від 14.10.2024 про притягнення його до відповідальності, а справу закрити. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2024 відкрито провадження у справі, відповідачу встановлено строк на надання відзиву.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти вимог позивача, зазначив, що постанову було винесено законно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів). Автомобіль SINOTRUK HOWO ZZ3257, д.н. НОМЕР_2 згідно з даними реєстрів зареєстровано за ТОВ «Запорожспецсплав», директором якого є ОСОБА_1. Відомості щодо вибуття автомобіля з володіння вказаної юридичної особи та/або щодо зміни керівника підприємства до реєстрів не внесено, а відтак, постанову відносно позивача було винесено в автоматичному режимі, а відповідач був позбавлений можливості винести інше рішення по справі. Також відповідач заперечив проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки їхня сума є завищеною, справа не відноситься до категорії складних, підготовка до справи не потребувала дослідження значного обсягу законодавства, судової практики чи опрацювання значного обсягу документів.

Крім того, представник відповідача подала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строків звернення до суду. А саме, сторона відповідача зазначила, що позовна заява подається протягом десяти днів з дня вручення такого рішення. Позивач 18.12.2024 оскаржив постанову від 14.10.2024, яка була надіслана на його адресу та повернулась з відміткою про невручення 08.11.2024, поважних причин пропуску ним надано не було, а відтак вказаний позов суд повинен залишити без розгляду.

Стороною позивача надано заперечення щодо залишення позову без розгляду. Представник позивача зазначив, що позивач зараз не проживає в м. Запоріжжі, у зв`язку з воєнною ситуацією в країні місто відноситься до території можливих бойових дій. Про наявність постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач дізнався з виконавчого провадження ВП № 76760565, яке було відкрито 12.12.2024, до суду звернувся 18.12.2024, а відтак, 10-денний строк на звернення до суду не було пропущено.

Крім того, позивач подав відповідь на відзив, у якому заперечив проти доводів сторони відповідача, вважаючи їх надуманими, безпідставними та необгрунтованими. Зазначив, що ним як позивачем було належним чином виконано військово-транспортний обов`язок. Жодних інших обов`язків на нього та на ТОВ «Запорожспецсплав» щодо перереєстрації або внесення відомостей щодо права користування автомобілем не було покладено, а відтак, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Також зазначив, що посилання відповідача на те, що постанову відносно позивача винесено в автоматичному режимі, як на особу - директора підприємства, за яким зареєстровано транспортний засіб, не узгоджується з принципом «належного урядування», зокрема, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З огляду на обставини, на які посилається позивач у своїй заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом (непроживання у місті Запоріжжя та неотримання постанови про адміністративне правопорушення, яка було надіслано на адресу проживання позивача), суд визнає їх поважними та достатніми для того, щоб поновити строк звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог, з підстав, зазначених у відзиві, просила у задоволенні позову відмовити. Також просила відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи їх завищеними та необгрунтованими.

Третя особа (ІНФОРМАЦІЯ_1) в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином. На виконання ухвали суду останньою було надано необхідні документи щодо передачі транспортного засобу. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Частинами 1, 2 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КупАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП вимагає від органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України)

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до вимог статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Під час розгляду справи, суд вважає також суттєвим дослідити, чи діяв відповідач на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Запорізької військової районної державної адміністрації на підприємство ТОВ «Запорожспецсплав» було покладено завдання з поставки транспортного засобу спеціалізований вантажний самоскид SINOTRUK HOWO ZZ3257, д.н. НОМЕР_2 , до військової частини НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль було передано до військової частини, про що було складено акт приймання-передачі транспортних засобів від 04.03.2022.

Суд бере до уваги, що відповідно до вказаних доказів автомобіль вибув з фактичного володіння ТОВ «Запорожспецсплав» 04.03.2022, а правопорушення було зафіксовано 11.10.2024, тобто в період, коли підприємство-власник та позивач як його директор фактично не могли здійснювати контроль за використанням транспортного засобу та його переміщенням. Доказів щодо повернення транспортного засобу власнику ТОВ «Запорожспецсплав» суду надано не було.

Оцінюючи доводи сторони відповідача в частині того, що позивача було притягнуто до відповідальності правомірно, оскільки ним своєчасно не було внесено зміни щодо належного користувача транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про військово-транспортний обов`язок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 № 1921 (п. 3) під час мобілізації задоволення потреб військових формувань здійснюється шляхом безоплатного залучення транспортних засобів і техніки підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності на умовах повернення їх після оголошення демобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють залучення транспортних засобів і техніки за лімітами вилучення транспортних засобів і техніки та відсотковими нормами вилучення, затвердженими Кабінетом Міністрів України, як окремо, так і у складі спеціальних формувань, які передаються до складу військових формувань під час мобілізації.

Пунктом 14 Положення про військово-транспортний обов`язок встановлено, що керівник підприємства, установи та організації зобов`язаний: здійснювати разом із представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та військових формувань відбір транспортних засобів і техніки за типами і марками, технічним станом відповідно до наданих зведених або часткових нарядів; забезпечувати дотримання вимог до технічного стану та укомплектованості транспортних засобів і техніки, призначених для задоволення потреб військових формувань на особливий період; утримувати транспортні засоби і техніку, призначені для задоволення потреб військових формувань на особливий період, у стані постійної готовності до передачі військовим формуванням; забезпечувати своєчасну доставку транспортних засобів і техніки, призначених для задоволення потреб військових формувань на особливий період, до визначених пунктів передачі відповідно до часткових нарядів.

Пункт 27 Положення про військово-транспортний обов`язок встановлює, що залучення під час мобілізації транспортних засобів і техніки оформляється відповідним актом приймання-передачі за формою згідно з додатками 4 і 5. Акт приймання-передачі складається у трьох примірниках і підписується керівником підприємства, установи та організації або його уповноваженим представником, керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його уповноваженим представником та командиром (начальником) військової частини (підрозділу), установи та організації військового формування або його уповноваженим представником, якому передається транспортний засіб або техніка, і скріплюється печатками.

Пунктом 29 передбачено, що після взяття на облік в установленому порядку у відповідній військовій частині (підрозділі), установі та організації військових формувань прийнятих транспортних засобів і техніки проводиться їх відомча реєстрація із здійсненням обов`язкового технічного контролю (у разі відсутності документів, що підтверджують його здійснення).

Таким чином, обов`язок щодо відомчої реєстрації транспортних засобів, залучених під час мобілізації, покладається на військову частину, а не на керівника підприємства. Суд критично ставиться до доводів сторони відповідача щодо неналежного виконання обов`язку позивачем в частині внесення змін в реєстри щодо володільця (користувача) автомобіля, яким з 04.03.2022 є військова частина.

Суд встановив, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування правомірності рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також доказів того, що відповідач урахував усі обставини, що мали суттєве значення під час винесення спірної постанови. А саме, відповідач не довів «поза розумним сумнівом» наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони (вини позивача) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а відтак, позов підлягає задоволенню, постанова від 14.10.2024 серія АВ № 00001332 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України.

Згідно з ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 484,48 гривень, який підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Як доказ понесення судових витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правових послуг адвоката від 12.12.2024, акт наданих послуг № 1 від 17.12.2024 на суму 7 000 гривень, квитанцію до прибуткового касового ордера від 17.12.2024, акт наданих послуг № 2 від 03.01.2025 на суму 6 000 гривень, квитанцію до прибуткового касового ордера від 03.01.2025, всього на загальну суму 13 000 гривень.

Оцінюючи співмірність і обгрунтованість вказаних витрат, суд бере до уваги їхній зміст, обсяг наданих адвокатом послуг (підготовка та подання позову, інших заяв по суті та процесуальних документів, участь у судовому засіданні), значення справи для сторони (стягнення штрафу в розмірі 34 000 гривень) та не погоджується з доводами сторони відповідача в частині їхньої необгрунтованості. Відтак, витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 гривень підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 134, 139, 229, 242-246, 268, 272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 14.10.2024 серія АВ № 00001332 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП -скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн (тринадцять тисяч гривень 00 копійок);

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, б. 9, ).

Третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Євген ЗАВГОРОДНІЙ