Справа № 280/4837/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 січня 2025 року м. Дніпросправа № 280/4837/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу: Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.08.2024р. у справі №280/4837/24
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

27.05.2024р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в Запорізький окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі - Управління ДМС України Запорізькій області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-2, 10/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.06.2024р. відкрито провадження у справі № 280/4837/24, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без участі, повідомлення та виклику сторін /а.с. 18/.

Позивач, посилаючись в адміністративному позові на те, що він 08.07.2020р. набув громадянство України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» , 31.08.2020р. його було документовано довідкою №495 про реєстрацію особи громадянином України та 02.04.2021р. документовано тимчасовим посвідченням громадянина України № НОМЕР_1 , виданим Управлінням ДМС України в Запорізькій області, терміном дії до 08.07.2022р.. При поданні заяви про набуття громадянства України, позивач, будучи громадянином російської федерації, зобов`язався припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України та подати документ про припинення громадянства іншої держави до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України. Строк подання документа про припинення громадянства російської федерації сплив 08.07.2022р.. У подальшому, а саме 07.05.2024р. він звернувся з декларацією про відмову від громадянства російської федерації до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України - Управління ДМС України в Запорізькій області, але відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства та відмовив у прийнятті декларації. Вважаючи причини пропуску встановленого законом строку для припинення іноземного громадянства поважними, а дії відповідача з приводу відмови у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом та просив суд:

- визнати протиправною відмову відповідача прийняти декларацію позивача про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації;

- зобов`язати відповідача прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства від 07.05.2024 замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2024р. у справі № 280/4837/24 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: - визнано протиправними дії Управління ДМС України в Запорізькій області з приводу відмови у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства від 07.05.2024р., -зобов`язано Управління ДМС України в Запорізькій області повторно розглянути декларацію ОСОБА_1 від 07.05.2024р. про відмову від громадянства російської федерації, та прийняти її з урахуванням висновків суду /а.с. 69-73/.

Відповідач -Управління ДМС України в Запорізькій області , не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою системи «Електронний Суд» 09.09.2024р. подало до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 09.09.2024р. / а.с. 77-81, 90/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024р., з метою забезпечення апеляційного розгляду вищезазначеної апеляційної скарги, з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи № 280/4837/24 /а.с. 92/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 21.10.2024р. /а.с. 94/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024р. у справі № 280/4837/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління ДМС України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2024р. у справі № 280/4837/24 / а.с. 95/ та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 26.11.2024р. / а.с. 96/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи / а.с. 97-98/.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 77-81/ , з урахуванням додаткових пояснень / а.с. 107,115,138/ на те , що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 01.08.2024р. у цій справі та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 99-104/, додаткових письмових поясненнях та запереченнях / а.с. 109-112,116-124,139-141/ заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції у справі постановлено обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 01.08.2024р. у цій справі залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач, відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», на підставі рішення Управління ДМС України в Запорізькій області від 08.07.2020р. набув громадянство України та його було документовано тимчасовим посвідченням громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Управлінням ДМС України у Запорізькій області 02.04.2021р. терміном дії до 08.07.2022р..

При оформленні документів для набуття громадянства України, разом із іншими необхідними документами, позивачем було подано зобов`язання протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації.

Декларацією про відмову від громадянства російської федерації від 07.05.2024р. та від 13.05.2024р. позивач подав до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України- Управління ДМС України в Запорізькій області.

Управління ДМС у Запорізькій області листом за вих.№В-71/6/2301-24/2301.2/4/108-24 від 21.05.2024р. /а.с.31-32/ повідомило позивача про те, що відповідно до вимог законодавства з питань громадянства у Управління ДМС у Запорізькій області відсутні правові підстави для прийняття декларацій про відмову від іноземного громадянства оскільки подані позивачем декларації не відповідають порядку подачі документів з питань громадянства, відсутність дипломатичних, консульських установ на території країни проживання не є підставою вважати, що процедура оформлення припинення громадянства рф не здійснюється, у встановлений законодавством термін інформації стосовно виконання зобов`язання щодо припинення громадянства рф від позивача до УДМС у Запорізькій області та його територіальних підрозділів не надходило.

Правові підстави і порядок набуття та припинення громадянства України, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб врегульовано Законом України від 18.01.2001р. №2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон №2235-III).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2235-III громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Статтею 6 Закону №2235-III передбачено підстави набуття громадянства України, і зокрема згідно з п.2 ч. 1 вказаної статті, громадянство України набувається за територіальним походженням.

Відповідно ч.1 ст. 8 Закону №2235-III особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону №2235-III іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України, про що зазначено у ч.1 ст. 1 Закону №2235-III).

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону №2235-III декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Статтею 9 Закону №2235-III встановлено умови та порядок прийняття до громадянства України.

Частиною 1 ст.9 Закону №2235-III передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону №2235-III однією з умов прийняття до громадянства України, зокрема, є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Натомість згідно з ч. 1 ст.1 Закону №2235-III незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури частина.

Аналіз вищезазначених норм законодавства дозволяє зробити висновок про те, що незалежними від особи причинами неотримання документа про припинення громадянства іноземної держави є три самостійні обставини: 1) невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено; 2) відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи; 3) нездійснення такої процедури.

Також ч. 6 ст. 8 Закону №2235-III встановлено, що для оформлення набуття громадянства України замість зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) може бути подано:

1) іноземцем, якого визнано біженцем або якому надано притулок в Україні, - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яку визнано біженцем або якій надано притулок в Україні;

2) іноземцем, який постійно проживає в Україні на законних підставах та є громадянином держави, з якою Україна уклала міжнародний договір, що передбачає припинення особою громадянства цієї держави одночасно з набуттям громадянства України, - заяву про зміну громадянства;

3) іноземцем, який в установленому законодавством України порядку проходить (проходив) військову службу за контрактом у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту або Національній гвардії України, його подружжям - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка в установленому законодавством України порядку уклала контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту або Національній гвардії України, та декларацію про відмову від іноземного громадянства для другого із подружжя;

4) іноземцем із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та його подружжям - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та декларацію про відмову від іноземного громадянства для другого із подружжя;

5) іноземцем, його подружжям, які є громадянами держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, та зазнали у країні своєї громадянської належності переслідувань, - декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка зазнала переслідувань, разом із документом, що підтверджує переслідування.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до Управління ДМС України в Запорізькій області з заявою щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства, в якій просив прийняти від нього декларацію про відмову від іноземного громадянства, у зв`язку з наявністю незалежних від нього причин неотримання документу про припинення громадянства російської федерації.

В обґрунтування заяви позивачем було зазначено, що вчинити передбачені законодавством дії щодо подання документа про припинення громадянства іншої держави у встановлений законом строк, до 08.07.2022р., позивач не мав об`єктивної можливості з огляду на припинення роботи дипломатичних представництв та установ рф на території України проте Управління ДМС України в Запорізькій області повідомило позивача про те, що у нього відсутні підстави для подання декларації про відмову від іноземного громадянства та відмовив у прийнятті декларації.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався і триває на теперішній час.

У зв`язку зі збройною агресією та масованим вторгненням збройних сил російської федерації в Україну 24.02.2022 були офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та країною-агресором, посольства та консульства російської федерації в Україні припинили свою діяльність, тому позивач позбавлений можливості подати заяву до посольства вказаної країни про вихід з громадянства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи відповідача про неподання позивачем до міграційної служби документів, які засвідчують факт звернення до компетентного органу російської федерації з клопотанням про припинення громадянства цієї держави, унеможливлює подання декларації про відмову від іноземного громадянства до міграційної служби України, є необґрунтованими, оскільки факт повномасштабного воєнного вторгнення російської федерацію на територію України, є загальновідомим фактом.

Визнання офіційно цього факту не потребує додаткового доведення з боку позивача про наявність у даному випадку незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), адже як в законодавстві України, так і в законодавстві російської федерації відсутнє правове регулювання процедури припинення громадянства (підданства) за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між відповідними державами.

Відповідачем при розгляді заяви позивача про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства не було надано оцінку обставинам, зазначеним у зверненні позивача до відповідача при поданні декларації, в тому числі щодо розірвання дипломатичних відносин з російською федерацією та відсутності посольств та консульств російської федерації в Україні.

Крім того, жодних альтернатив, з огляду на розірвання дипломатичних відносин з російською федерацією внаслідок її військової агресії проти України, чинне законодавство України не передбачає. У чинному законодавстві України відсутній механізм вирішення подібних спірних правовідносин, в разі відсутності дипломатичних відносин з державою та неможливості особою оформлення припинення громадянства цієї держави.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність у чинному законодавстві України альтернатив або відповідного правового механізму вирішення подібних спірних правовідносин нівелює реалізацію права особи з огляду на неможливість де-факто ним скористатися, незважаючи на його проголошення де-юре та не може бути підставою для відмови у захисті такого права загальними засобами, передбаченими Законом №2235-III та неотримання позивачем документа про припинення громадянства російської федерації відбулося з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, отримання позивачем документу про припинення громадянства російської федерації наразі не є можливим.

Таким чином, відповідно до приписів п. 2 ч.2 ст. 9 Закону №2235-III позивач має право на подання декларації про відмову від іноземного громадянства, а тому дії відповідача з приводу відмови у прийнятті від позивача декларації про відмову від іноземного громадянства від 07.05.2024р. є протиправними, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги .

Обґрунтування відповідачем апеляційної скарги та додаткових пояснень тим , що позивач не вчиняв активних дій щодо припинення громадянства шляхом подання клопотання про припинення громадянства російської федерації у будь-яку дипломатичну установу російської федерації в країнах, де вони функціонують, тобто за межами України, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що позивач відповідно до рішення Управління ДМС в Запорізькій області від 09.07.2020р., набув громадянство України і зазначене рішення про набуття позивачем громадянства України не скасовано , що підтверджено відповідачем у листі вих.№В-57/6/2301-24/2301 2.4/97-24 від 02.06.2024р. /а.с. 103/, і відповідно до законодавства України позивач є військовозобов`язаним за віком , а тому у нього , як громадянина України, відсутні правові підстави для виїзду за межі України під час дії військового стану.

Відповідач , посилаючись у апеляційній скарзі і додаткових поясненнях на правові позиції Верховного Суду у постанові від 19.12.2024 у справі №280/1155/23, не звернув увагу на те, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.05.2023р. та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023р. у цій справі визнано протиправними дії Управління ДМС України в Запорізькій області щодо відмови в прийнятті у особи декларації про його відмову від громадянства рф та зобов`язано відповідача повторно розглянути питання щодо прийняття декларації особи про відмову від громадянства рф і такі рішення Верховним Судом залишено без змін, при цьому із цих судових рішень вбачається, що позивач у справі №280/1155/23, як і позивач у цій справі (№280/4837/24), не вчиняв активні дії щодо припинення громадянства рф, як до 24.02.2022р. та і після 24.02.2022р., про необхідність вчинення яких Верховний Суд зробив правовий висновок.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2024 р. у справі № 280/4837/24 відсутні.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки задоволення позовних вимог відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 01.08.2024. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління ДМС України в Запорізькій області залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2024 у справі №280/4837/24 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано - 03.01.2025р..

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий