Справа № 360/1341/24
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 січня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1341/24

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді ОСОБА_2 розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 04 листопада 2024 року надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_3 (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - перший відповідач, ГУПФУ в Донецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - другий відповідач, ГУПФУ в Луганській області) з такими позовними вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ в Донецькій області від 31 травня 2024 року № 98 про відмову позивачу у перерахунку пенсії;

2) зобов`язати ГУПФУ в Луганській області зарахувати позивачу періоди його роботи з 30 серпня 2017 року по 17 березня 2022 року до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1;

3) зобов`язати ГУПФУ в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 27 травня 2024 року згідно із статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацом третім статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з виплатою заборгованості за цей період з врахуванням фактично сплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 27 травня 2024 року звернувся як внутрішньо переміщена особа до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, відділ обслуговування громадян № 15, із заявою про перерахунок його пенсії за віком, оскільки понад 15 років працював на посаді за Списком № 1, відтак має право на встановлення йому пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням від 31 травня 2024 року № 98 ГУ ПФУ в Донецькій області відмовило у перерахунку пенсії позивачу згідно із статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацом третім статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач з таким рішенням не згоден, оскільки вважає, що наявного у нього стажу роботи за Списком № 1 достатньо для здійснення такого перерахунку.

Також позивач вважає, що відповідачами безпідставно не зараховано до його пільгового страхового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 30 серпня 2017 року по 17 березня 2022 року, у повній мірі підтвердженого записами у трудовій книжці позивача, відповідно до яких позивач працював повний робочій день під землею, а також що згідно з результатами атестації робочих місць, виконувані позивачем роботи належать до переліку підземних професій з умовами праці, що підтверджують право на пенсію за Списком № 1.

Вважаючи порушеним право позивача на належний розмір пенсії, представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 06 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від ГУПФУ в Луганській області 13 листопада 2024 року надійшов відзив, в якому другий відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

На підставі постанови Попаснянського районного суду Луганської області від 14 березня 2017 року у справі № 423/3783/16-а, що набрала законної сили 11 травня 2017 року, Управлінням пенсійного Фонду України в Попаснянському районі зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 29 жовтня 1984 року по 13 вересня 1994 року (9 років 10 місяців 15 днів) та з 02 грудня 2004 року по 14 лютого 2005 року (2 місяці 13 днів) та з 13 жовтня 2016 року призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно із пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, ОСОБА_1 з 13 жовтня 2016 року перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області як отримувач пенсії за віком за Списком № 1, призначеної відповідно до Закону № 1058-IV.

Позивач 27 травня 2024 року звернувся до відділу обслуговування громадян № 15 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії (щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») разом з якою надав розрахункові листи за період з серпня 2017 року по січень 2022 року. Заяву від 27 травня 2024 року зареєстровано у формі № 10 27 травня 2024 року за № 553.

Заява позивача від 27 травня 2024 року згідно з вимогами пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 відпрацьована за принципом «єдиної» черги завдань та «єдиної» черги спеціалістів ГУПФУ в Донецькій області, рішенням якого від 31 травня 2024 року № 98 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю правових підстав (у зв`язку з відсутністю стажу 15 років на підземних роботах).

Наявність рішення ГУПФУ в Донецькій області від 31 травня 2024 року № 98 про відмову позивачу у перерахунку пенсії за заявою від 27 травня 2024 року свідчить про те, що ГУПФУ в Луганській області не розглядало заяву від 27 травня 2024 року та не приймало жодного рішення відносно цієї заяви позивача. Тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Від представника позивача 14 листопада 2024 року надійшла відповідь на відзив, в якій викладено аргументи щодо наведених ГУПФУ в Луганській області у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення, близькі за змістом до наведених у позовній заяві.

Від ГУПФУ в Донецькій області 03 грудня 2024 року надійшов відзив, в якому перший відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

З 13 жовтня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, призначеної відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.

Позивач 27 травня 2024 року у встановленому законом порядку звернувся до органів Фонду з заявою № 553 про перерахунок пенсії, а саме: щодо обчислення розміру пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивача здійснюється за принципом екстериторіальності відділом пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУПФУ в Донецькій області. За результатами розгляду вказаної заяви ГУПФУ в Донецькій області прийнято рішення від 31 травня 2024 року № 98 про відмову в перерахунку пенсії.

Комплексний аналіз положень Порядку № 637, Порядку № 383 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках № 1 та № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пільговий стаж - період трудової діяльності в шкідливих, небезпечних або спецефічних умовах упродовж повного робочого дня.

Положення вказаним нормативно-правових актів вказують на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема, щодо зайнятих посад, характеру виконуваної роботи, відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є однією з обов`язкових умов при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах (зарахування стажу роботи до пільгового). Отже, якщо у трудовій книжці не зазначені (зазначені не повні) відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

При зверненні з заявою про перерахунок пенсії від 27 травня 2024 року уточнюючі довідки, що підтверджують пільговий стаж роботи, та накази за результатами атестації робочих місць позивачем не надані. З огляду на наведене, у ГУПФУ в Донецькій області відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи ОСОБА_1 з 30 серпня 2017 року по 17 березня 2022 року.

З аналізу норм Закону 345-VI та Закону № 1058-IV слідує, що для нарахування пенсії на пільгових умовах у розмірі, встановленому абзацом третім частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, статтею 8 Закону 345-VI необхідно дотримання таких умов: 1) робота за професією, яка пов`язана з видобутком вугілля, залізної руди, руд кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритних руд, робота на шахтобудівних підприємствах та в державних воєнізованих аварійнорятувальних службах (формуваннях) у вугільній промисловості; 2) належність професії до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці 3) стаж на підземних роботах повний робочий день не менше 15 років.

Відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей про застаховану особу станом на дату звернення з заявою про перерахунок пенсії страховий стаж ОСОБА_1 складає 40 років 10 місяців 24 дні, у тому числі: 10 років 00 місяців 28 днів - пільговий стаж на роботах, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, пов`язаних з вибутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, терміном не менше 25 років відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Оскільки стаж роботи ОСОБА_1 на підземних роботах за Списком № 1 становить менше 15 років, норми абзацу третього частини першої статті 28 Закону № 1058-IV та статті 8 Закону 345-VI при обчисленні розміру пенсії позивача застосуванню не підлягають.

Таким чином, рішення ГУПФУ в Донецькій області про відмову в перерахунку пенсії є правомірним та належним чином обґрунтованим.

Крім того, ГУПФУ в Донецькій області вважає, що обчислення стажу віднесено до дискреційних повноважень Пенсійного фонду, тому суд не може встановити наявність у позивача 15 років стажу на підземних роботах за Списком № 1. Належним способом захисту прав позивача, що не порушить дискрецію суб`єкта владних повноважень на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, є зобов`язання органів Фонду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.

Як слідує з розрахунку стажу для визначення права на призначення пенсії, страховий стаж ОСОБА_1 складає 26 років 3 місяці; крім того, додаткові роки за список 1 - 10 років; всього для розрахунку - 36 років 3 місяці; до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 зараховано такі періоди: з 29 жовтня 1984 року по 13 вересня 1994 року - ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п. а-в (9 років 10 місяців 15 днів); з 02 грудня 2004 року по 14 лютого 2005 року - ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п. а-в (0 років 2 місяці 13 днів).

Позивач через Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подав заяву від 27 травня 2024 року про перерахунок пенсії, разом з якою згідно з розпискою-повідомленням надав розрахункові листи за період з серпня 2017 року по січень 2022 року.

За принципом екстериторіальності заяву позивача передано для розгляду до ГУПФУ в Донецькій області.

Рішенням ГУПФУ в Донецькій області від 31 травня 2024 року № 98 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю правових підстав. Відмову мотивовано тим, що при призначенні пенсії відповідно до Закону 345-VI обов`язковою умовою є підтвердження спеціального стажу уточнюючими довідками, відповідного зразка, підприємства або організації про пільговий характер роботи, у якій має бути зазначено: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їхні номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано зазначену довідку. Аналіз наданих документів не дає можливості проводити перерахунок з зарахуванням пільгового стажу відповідно вимогам чинного законодавства, а саме заявником не надані довідки про пільговий стаж роботи.

Дослідженням розрахунку стажу для визначення права також встановлено, що період роботи позивача з 30 серпня 2017 року по 18 березня 2022 року на ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» частково зарахований до загального страхового стажу, а саме період з 01 серпня 2018 року по 30 вересня 2021 року; до пільгового страхового стажу цей період роботи не зарахований повністю.

Згідно із трудовою книжкою від 15 вересня 1984 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 працював, зокрема:

запис від 30 серпня 2017 року - прийнятий у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» електрослюсарем підземним ІV розряду з повним робочим днем (наказ від 29 серпня 2017 року № 676-к). На підставі атестації робочих місць за умовами праці професію електрослюсар підземний вважати пільговою для пенсійного забезпечення за списком № 1 (наказ від 16 квітня 2015 року № 74);

запис від 06 лютого 2019 року - присвоєний 5 розряд електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею (наказ від 05 лютого 2019 року № 77-к);

запис від 13 квітня 2020 року - на підставі атестації робочих місць за умовами праці професію електрослюсар підземний вважати пільговою для пенсійного забезпечення за списком № 1 (наказ від 13 квітня 2020 року № 547).

Запис про звільнення відсутній.

Згідно із даними довідки форми ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) від 27 травня 2024 року в Реєстрі наявні відомості про роботу позивача на ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 30 серпня 2017 року по 31 березня 2022 року. На час формування довідки в Реєстрі відсутні відомості про сплату страхувальником страхових внесків за період з 01 жовтня 2021 року по 31 березня 2022 року.

Дослідженням таблиці «Відомості по спеціальному стажу» довідки за формою ОК-5 встановлено, що робота позивача на ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» в період з 01 вересня 2017 року по 18 березня 2022 року облікована за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ013А1 (згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб, який є додатком до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Мінфіну від 14.04.2015 № 435, в редакції наказу Мінфіну від 15.05.2018 № 511, - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, і за результатами атестації робочих місць).

Розмір отриманого позивачем заробітку в період з 30 серпня 2017 року по 31 січня 2022 року також підтверджений наданими позивачем розрахунковими листами.

Вказані вище обставини підтверджені наявними в матеріалах справи копіями відповідних документів.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 Закону № 1058-ІV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 20 Закону № 1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону № 1058-ІV).

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 20 Закону № 1058-ІV обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 20 Закону № 1058-ІV страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина десята статті 20 Закону № 1058-ІV).

Згідно з абзацом першим частини дванадцятої статті 20 Закону № 1058-ІV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 24 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абзаців першого та третього частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Абзацом третім частини першої статті 28 Закону № 1058-IV визначено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Статтею 106 Закону № 1058-ІV визначено відповідальність страхувальників, банків, організацій, що здійснюють виплату і доставку пенсій, та їх посадових осіб.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно із абзацом першим пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абзацами двадцять четвертим - двадцять шостим пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Абзацами першим та другим пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Відповідно до абзаців першого, другого, сьомого пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок № 22-1).

Згідно із абзацом першим пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами другим, третім, четвертим, шостим пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

З вищеописаних доказів судом встановлено, що УПФУ в Попаснянському районі Луганської області з 13 жовтня 2016 року призначено позивачу пенсію за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, страховий стаж склав 26 років 3 місяці, у тому числі пільговий підземний стаж за Списком № 1 - 10 років 0 місяців 28 днів.

Позивач звернувся за перерахунком призначеної йому пенсії із заявою від 27 травня 2024 року, яку за принципом екстериторіальності розглянуто ГУПФУ в Донецькій області та прийнято рішення від 31 травня 2024 року № 98 про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Рішення від 31 травня 2024 року № 98 не містить інформації, який саме стаж не зарахований першим відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1 та потребує підтвердження уточнюючими довідками.

Із заяв по суті справи судом встановлено, що період роботи позивача у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 30 серпня 2017 року по 18 березня 2022 року не зарахований до пільгового страхового стажу за Списком 1 через відсутність уточнюючих довідок, що підтверджують пільговий характер роботи; період роботи позивача у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 01 жовтня 2021 року по 31 березня 2022 року не зарахований до страхового стажу через відсутність в Реєстрі застрахованих осіб інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

З розрахунку стажу для визначення права судом встановлено, що на час прийняття оскаржуваного рішення період роботи позивача у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 30 серпня 2017 року по 30 вересня 2021 року зарахований до загального страхового стажу.

Щодо спірного періоду, не зарахованого до пільгового страхового стажу за списком № 1 через відсутність уточнюючих довідок, суд зазначає таке.

З вище наведених правових норм слідує, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01 січня 2004 року) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01 січня 2004 року) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому, значення трудової книжки, як основного документа, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

При цьому надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема в постановах від 07 березня 2018 року в справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17, від 18 травня 2021 року в справі № 229/2330/17.

Згідно із записами в трудовій книжці від 15 вересня 1984 року серії НОМЕР_2 позивач з 30 серпня 2017 року працював у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею. Записи також містять інформацію про атестацію цього робочого місця за умовами праці.

Відповідно до підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, включені працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Запис про звільнення у трудовій книжці відсутній, однак в Реєстрі застрахованих осіб з Державного реєстру загальнообов`язкового страхування наявні відомості про роботу позивача на ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» та виплачену йому заробітну плату в період з 30 серпня 2017 року по 31 березня 2022 року. Більш того, період роботи позивача з 01 вересня 2017 року по 18 березня 2022 року облікований в Реєстрі застрахованих осіб як спецстаж за кодом ЗПЗ013А1.

Сукупно вказані докази свідчать, що період роботи позивача у в ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 30 серпня 2017 року по 18 березня 2022 року мав бути зарахований ГУПФУ в Донецькій області до пільгового страхового стажу позивача за Списком № 1.

Проте, ГУПФУ в Донецькій області всупереч вищенаведених положень статті 24 Закону № 1058-IV, а також абзацу сьомого пункту 20 Порядку № 637, безпідставно вимагає від позивача надання уточнюючих довідок та ігнорує дані про пільговий характер роботи позивача, що наявні в Реєстрі застрахованих осіб з Державного реєстру загальнообов`язкового страхування, який, у розумінні Порядку № 637, є належним підтвердження спеціального трудового стажу особи.

Щодо незарахування до пільгового страхового стажу періоду роботи у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 01 жовтня 2021 року по 18 березня 2022 року також через відсутність в Реєстрі застрахованих осіб даних про сплату страхувальником страхових внесків за застраховану особу позивача, то суд зазначає таке.

З положень статті 20 Закону № 1058-ІV судом встановлено, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.

Оскільки обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, яке здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи, а невиконання цього обов`язку страхувальником позбавляє працівника соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, суд вважає це неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

У свою чергу відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не може бути підставою для позбавлення працівника права на призначення чи перерахунок пенсії, оскільки працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії працівникові періоду його роботи.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04 серпня 2018 року в справі № 482/434/17, від 01 листопада 2018 року в справі № 199/1852/15, від 17 липня 2019 в справі № 144/669/17.

Застосовуючи вказаний правовий висновок Верховного Суду до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що спірний період роботи позивача у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 30 серпня 2017 року по 18 березня 2022 року безпідставно не зарахований ГУПФУ в Донецькій області до пільгового стажу позивача за Списком № 1, а отримана позивачем за період з 01 жовтня 2021 року по 31 березня 2022 року заробітна плата - не врахована для перерахунку розміру пенсії, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З вище наведених мотивів суд відхиляє як безпідставні твердження представника ГУПФУ в Донецькій області щодо правомірності прийнятого рішення.

Однак суд погоджується з твердженнями представника ГУПФУ в Донецькій області щодо відсутності підстав для обчислення пенсії позивача згідно із статтею 8 Закону № 345-VI, якою встановлено додаткову гарантію для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, оскільки вже врахованого на час прийняття оскаржуваного рішення пільгового стажу за Списком № 1 (10 років 0 місяців 28 днів) та спірного стажу роботи позивача у ВП шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 30 серпня 2017 року по 18 березня 2022 року (4 роки 6 місяців 19 днів), який першим відповідачем безпідставно не зарахований до пільгового стажу за Списком № 1, сукупно недостатньо для здійснення такого перерахунку (всього 14 років 07 місяців 17 днів).

Відповідно, вимоги позивача щодо здійснення перерахунку та виплати йому пенсії з 27 травня 2024 року згідно із статтею 8 Закону 345-VI та абзацом третім статті 28 Закону № 1058-IV з виплатою заборгованості за цей період з врахуванням фактично сплачених сум, є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити.

Щодо обраного представником позивача способу захисту порушеного права позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки судом встановлено, що порушення права позивача на перерахунок пенсії за заявою від 27 травня 2024 року із зарахуванням періоду його роботи у в ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 30 серпня 2017 року по 18 березня 2022 року до пільгового страхового стажу за Списком № 1, а також із врахуванням для обчислення розміру пенсії сум заробітної плати за період роботи у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 01 жовтня 2021 року по 31 березня 2022 року, допущено ГУПФУ в Донецькій області, яким здійснено розгляд зазначеної заяви позивача за принципом екстериторіальності із прийняттям оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що саме на цей орган Пенсійного фонду України має бути покладений обов`язок із відновлення порушених прав позивача.

У межах спірних правовідносин судом не встановлено порушення будь-яких прав позивача з боку ГУПФУ в Луганській області, тому у задоволенні вимог, сформованих позивачем до цього відповідача, слід відмовити.

Отже, за встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню у спосіб:

- визнання протиправним та скасування рішення ГУПФУ в Донецькій області від 31 травня 2024 року № 98;

- зобов`язання ГУПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії позивача за заявою від 27 травня 2024 року із зарахуванням до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоду роботи з 30 серпня 2017 року по 18 березня 2022 року у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею та із врахуванням для обчислення розміру пенсії сум заробітної плати позивача за період роботи у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 01 жовтня 2021 року по 31 березня 2022 року.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн (як за одну вимогу немайнового характеру), що підтверджено квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 01 листопада 2024 року № 14.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, збір становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028,00 грн.

Відтак, позивач за подання даної позовної заяви мав сплатити судовий збір, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, у розмірі 968,96 грн (3028,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024) х коефіцієнт 0,8).

Вказане свідчить, що позивачем сплачений судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом на 242,24 грн.

Оскільки за наслідками розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що порушення прав позивача допущено ГУПФУ в Донецькій області, а також, що спір виник внаслідок неправильних дій цього відповідача, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн покладаються на ГУПФУ в Донецькій області.

Одночасно суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду із заявою про повернення надміру сплаченого ним судового збору.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, код за ), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31 травня 2024 року № 98 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за заявою від 27 травня 2024 року із зарахуванням до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоду роботи з 30 серпня 2017 року по 18 березня 2022 року у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею та із врахуванням для обчислення розміру пенсії сум заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи у ВП Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» з 01 жовтня 2021 року по 31 березня 2022 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2