Справа № 420/40700/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 січня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання незаконими дій. бездіяльності, скасування рішень, стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить визнати незаконними дії/бездіяльність державних виконавців щодо винесення постанов у виконавчому провадженні №39331826 та скасувати ці постанови, стягнути матеріальну та моральну шкоди.

Одночасно подана заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якому ОСОБА_1 просить:

- зупинити дію постанов державного виконавеця Великоолександрівського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Нагірної Яни Віталіївни від 21.11.2024 про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника , результатом чого відбувся арешт (блокування) особистих, пенсійного та соціального рахунків фізичної особи, громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- заборонити Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіональногоуправління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавчі дії відносно фізичної особи громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обгрунтовує подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову тим, що незаконними діями/бездіяльністю посадових осіб Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зокрема, старшого державного виконавця ВДВС Голопристанського РУЮ Гапонова Д.В., старшого державного виконавця Голопристанського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Фоменко О.І., державного виконавця Великоолександрівського відділу державної виконавчої служби у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Нагірної Я.В., начальника відділу Великоолександрівського відділу державної виконавчої служби у Беріславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шахмана А.В., які діють всупереч вимогам конституції і законів, порушуються права, законні інтереси позивача, незаконно вимагаючи і стягуючи з позивача грошові кошти, які надаються державою у якості матеріальної (фінансової) допомоги, чим наносять матеріальну шкоду, шкоду честі, гідності, ділової репутації, та позбавляють засобів існування, шляхом арешту пенсійного рахунку, та рахунку соціальной допомоги ВПО.

Вирішуючи питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Заява про забезпечення позову відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 154 КАС України розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Приймаючи рішення з питання вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доводів та обґрунтувань відповідної заяви, а також враховуючи зміст позовних вимог.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Положенням пунктів 1,2 частини 1 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову на період до набрання законної сили рішенням суду, судом не досліджується обґрунтованість позову, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам (роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

З аналізу вищенаведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно, загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Однак, позивачем не обгрунтовано факт існування обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме: не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він хоче звернутись до суду.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суддя зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, аргументованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка подала відповідну заяву.

Так, позивач стверджує, що дії/бездіяльність посадових осіб ДВС є незаконими, разом з тим позивачем не доведено факт існування дійсної і реальної загрози невиконання рішення суду чи суттєвих перешкод у такому виконанні, а також очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Відсутні докази того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Позивач не вказав, в чому будуть полягати складність дії, направлені на відновлення його прав. З приводу негативних наслідків для позивача, про які йдеться у його заяві, суд зазначає, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно та є небажаними для нього. Проте, відповідно до статті 150 КАС України, зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Заява позивача також не свідчить про очевидну протиправність рішень , які повинні існувати поза обґрунтованим сумнівом. Застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Враховуючи, що позивачем не доведено необхідність вжиття застосованих судом заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини другої статті 150 КАС України, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248, 256, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА