Справа № 583/6404/24
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/6404/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 210-1 ч. 3 КУАП, в якій просить скасувати постанову № 2904/2024 від 11.12.2024 р. по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Позовні вимоги мотивує тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 № 2904/2024 від 11.12.2024 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Дану постанову вважає незаконною та протиправною, оскільки 15.05.2023 р. ОСОБА_1 прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 та надав копії документів, які надають право позивачу на відстрочку від військової служби під час мобілізації. 10.07.2024 р. позивач здійснив оновлення своїх даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста «Резерв+». 18.11.2024 р. ОСОБА_1 отримав повістку ІНФОРМАЦІЯ_4 за № 1069029 про необхідність з`явитися 24.11.2024 р. о 09.00 год. для уточнення даних. Зважаючи на те, що в повістці було зазначено з`явитися в неділю 24.11.2024 року, а за інформацією офіційної сторінки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » мережі Інтернету субота та неділя є вихідними днями в ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому позивач 22.11.2024 року відправив Голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 цінний лист №686 з описом вкладень до цінного листа. Крім цього, 22.11.2024 р. позивач зареєструвався в електронну чергу ІНФОРМАЦІЯ_4 для можливості особисто ще раз надати заяву та документи для отримання відстрочки від призову на військову службу. Найближчим вільним днем в електронній черзі було 10.12.2024 року о 17 годині. 10.12.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 до 17 години, як і був зареєстрований в електронній черзі. В ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомили, щоб позивач прийшов 11.12.2024 року зранку. 11.12.2024 позивачу вручили оскаржувану постанову № 2904/2024, якою наклали штраф у сумі 17000 грн. за порушення вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період. Оскаржувана постанова не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення, зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивачем не було допущено порушення вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як в повістці було зазначено прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, але в даних позивача не відбулося жодних змін з 15.05.2023 року, коли позивач особисто прибував до ІНФОРМАЦІЯ_4 та не відбулося змін даних позивача з 10.07.2024 року, коли позивач оновив свої особисті дані через «Резерв+». Крім того, повісткою №1069029 позивача було викликано на вихідний (не робочий) день.

Крім того, оскаржувана постанова № 2904/2024 не містить доказів, що вона винесена суб`єктом владних повноважень. ІНФОРМАЦІЯ_6 є відокремленим підрозділом, а право виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення має начальник ТЦК ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, оскаржувана постанова винесена не уповноваженою особою.

31.12.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить залишити постанову про накладення адміністративного стягнення від 11.12.2024 р. № 2904/2024 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення. Свої заперечення мотивує тим, що згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію» під час дії мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Отримавши у поштовому відділенні повістку про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач був зобов`язаний з`явитися на визначену дату 24.11.2024 р., або не пізніше 3 діб від визначених у повістці дати та часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Оскільки позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 лише 11.12.2024 р., що підтверджується аргументами позовної заяви, тобто з 10 денним пропущенням визначеного у повістці строку без поважних причин, що є фактом вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством, у відповідача були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При розгляді ІНФОРМАЦІЯ_6 справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повно та всебічно встановлено обставини вчинено правопорушення, а також вірно застосовано норми матеріального права. Справа була розглянута уповноваженою на те посадовою особою - начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 в межах його компетенції з дотриманням процедури передбаченої чинним законодавством України, на основі суворого додержання закону. Постанова у справі є обґрунтованою, адміністративне стягнення відповідає матеріалам справи про адміністративне правопорушення, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені в передбаченому законом.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений, в письмовій заяві просить справу розглянути у відсутності представника відповідача та відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений в передбаченому законом порядку.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 2, 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними свого конституційного обов`язку щодо захисту Батьківщини визначає Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч.3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»).

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, серед яких частина перша цієї статті встановлює:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частина третя ст. 22 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює обов`язок військовозобов`язаних громадян під час мобілізації з`явитись протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час розгляду справи.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 р. «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується військово-обліковим документом Резерв+ (а.с. 9).

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про необхідність з`явитися 24.11.2024 р. о 09.00 год. за адресою АДРЕСА_1 для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується рекомендованим листом повісткою № 1069029, яку ОСОБА_1 отримав 18.11.2024 р. та не заперечується ОСОБА_1 в позовній заяві (а.с 8).

22.11.2024 року позивач відправив Голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 цінний лист №686 з заявою про надання відстрочки. Крім цього, 22.11.2024 р. позивач зареєструвався в електронну чергу ІНФОРМАЦІЯ_4 на 10.12.2024 року о 17 год. для можливості особисто ще раз надати заяву та документи для отримання відстрочки від призову на військову службу.

Натомість станом на дату виклику ( на 9 год. 00 хв. 24.11.2024 р.) до ІНФОРМАЦІЯ_9 позивач не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив, підтверджуючих обставин поважності причини неприбуття не надав, як того вимагає пункт 23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України під 16.05.2024 року №560, а саме:

поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Надалі, як того вимагає пункт 24 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України під 16.05.2024 року №560 у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), позивач не повідомив про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб, у подальшому не прибув у строк, що не перевищує сім календарних днів.

11.12.2024 р. уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 - помічником гранатометника першого відділення охорони взводу охорони ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 235 КУпАП було складено відносно ОСОБА_1 протокол № 2904/2024 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. (а.с. 46-47).

Відповідно до протоколу 11.12.2024 р. о 11.20 год. встановлено факт неявки громадянина ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 на визначену дату по повістці МОУ на 24.11.2024 р. без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період (а.с. 46-47).

Під час складання протоколу, ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про свої права, передбаченні ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, про що поставив свій підпис у протоколі № 2904/2024. Окрім цього, ОСОБА_1 отримав копію протоколу № 2904/2024, про що також свідчить його підпис у протоколі, а також письмово пояснив, що « не зміг з`явитися по повістці 24.11.2024 р., тому що направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 лист з заявою про відстрочку 22.11.2024 р. і поставив себе в електронну чергу на найближчий час 10.12.2024 р. 10.12.2024 р. о 17.00 з`явився до 5 кабінету особисто. 11.12.2024 р. в 5 кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_4 подав заяву на відстрочку голові комісії Охтирського ТЦК».

Постановою № 2904/2024 від 11 грудня 2024 р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 17000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до постанови 11.12.2024 р. о 11.20 год. встановлено факт неявки громадянина ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 на визначену дату 24.11.2024 р. на 09.00 год. без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період (а.с. 50).

Вказаними вище нормами законодавства передбачений обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів у разі отримання ними виклику до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, явитися за таким викликом у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях).

З вищезазначеного слідує, що ОСОБА_1 усвідомлюючи необхідність з`явитись за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 24.11.2024 р., будучи належним чином оповіщений, не виконав свій обов`язок, передбачені ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та у зазначений день, час та місце по повістці не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Представник позивача в позовній заяві зазначає, що в повістці було зазначено з`явитися в неділю 24.11.2024 року, а за інформацією офіційної сторінки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » мережі Інтернету, субота та неділя є вихідними днями в ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому позивач 22.11.2024 року відправив Голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 цінний лист №686 з заявою про надання відстрочки.

Однак, як вбачається з листа № 8285 від 08.10.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_6 та його відділи переведено на цілодобовий режим роботи починаючи з 08.10.2024 р. (а.с. 41).

Крім того, неприбуття ОСОБА_1 по повістці у зв`язку з надсиланням 22.11.2024 р. заяви на відстрочку до ІНФОРМАЦІЯ_4 поважною причиною не вважається. Підстави для надання відстрочки від проходження військової служби не надають права військовозобов`язаному не з`явитися у відповідний відділ територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення даних на підставі відповідної повістки, яка підлягає обов`язковому виконанню.

Отже, невиконання обов`язків, визначених в Законі України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Законі України "Про військовий обов`язок та військову службу", зокрема, неявка за належним чином врученою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_8 у визначені дату, час та місце, становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП.

Оцінюючи обставини справи, суд зазначає, що позивач, який був належним чином повідомлений про необхідність з`явитися 24.11.2024 р. о 09.00 год. за адресою АДРЕСА_1 для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до чинного законодавства зобов`язаний був з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Докази, на які посилається позивач та його представник, не підтверджують наявність поважних причин неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 24.11.2024 р. Інших поважних причин неявки за викликом позивачем та його представником не надано.

Посилання представника позивача на те, що 15.05.2023 р. ОСОБА_1 безпосередньо з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 та надав копії документів, які надають право на відстрочку від військової служби під час мобілізації, заповнив заяву на відстрочку, також 10.07.2024 р. здійснив оновлення своїх даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста «Резерв+», що свідчить про наявність у ІНФОРМАЦІЯ_4 усіх його облікових даних, - суд не бере до уваги, так як інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення стосується обов`язку громадянина у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Отже, позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Доводи представника позивача про те, що оскаржувана постанова винесена не уповноваженою особою, - суд не бере до уваги, так як відповідно до ст. 235 КУпАП від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем та його представником доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 11.12.2024 р., доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем та його представником в межах розгляду даної справи надано не було.

З урахуванням викладеного, відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи, а відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення,

Керуючись ст. ст. 251, 252, 254, 256, 277-279, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови № 2904/2024 від 11.12.2024 р. про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Плотникова Н.Б.