Справа № 160/988/24
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2025 рокуСправа № 160/988/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанов, -
09.01.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якій позивач просив:
- визнати протиправною бездіяльність Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо ненаправлення стороні виконавчого провадження - боржнику ОСОБА_1 у встановлений законом строк постанов про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2022 № НОМЕР_4, стягнення виконавчого збору, стягнення витрат на проведення виконавчих дій, звернення стягнення на заробітну плату боржника;
Разом із позовною заявою подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яку обґрунтовано тим, що про виконавче провадження № НОМЕР_4, відкрите 04.02.2022, позивачу стало відомо 26.12.2023 - після зняття грошових коштів з його рахунку в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» та повідомлення адміністратором банку про стягнення з нього зазначених грошових коштів як суми боргу (недоїмки) за вимогою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № Ф-5164-56 від 12.02.2021 у порядку здійснення виконавчих дій у зазначеному виконавчому провадженні.
Доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує поважність причин пропуску строк у звернення до адміністративного суду, до заяви не додано.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 визнано неповажними вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду; позовну заяву залишено без руху; надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання (надіслання) до суду:
- доказів на підтвердження тієї обставини, що зазначена у позовній заяві адреса місця проживання позивача є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (перебування, знаходження);
- доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав відповідачем, зокрема, копій оскаржуваних постанов, або доказів на підтвердження обставин, у зв`язку з якими позивач не має можливості подати такі докази самостійно;
- обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження.
19.01.2024 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» та 23.01.2024 - засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача про поновлення пропущеного строку для звернення до суду. До заяви додано копію паспорта позивача на підтвердження тієї обставини, що зазначена у позовній заяві адреса місця проживання позивача є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Заяву обґрунтовано тим, що про виконавче провадження № НОМЕР_4, відкрите 04.02.2022, позивачу стало відомо 26.12.2023. Постанови, прийняті у вказаному виконавчому провадженні, відповідачем йому не направлялися.
Ухвалою від 31.01.2024 позовну заяву повернуто позивачеві на підставі ч. 2 ст. 123, п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі № 160/988/24 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. У постанові зазначено, зокрема, що матеріали даної справи не містять доказів отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2022 № НОМЕР_4 або будь-якої іншої постанови, прийнятої в межах вказаного виконавчого провадження, що свідчить про відсутність беззаперечних доказів того, що позивач був обізнаний про наявність стосовно нього відкритого виконавчого провадження № НОМЕР_4 та про наявність оскаржуваних постанов до дня списання коштів з його банківського рахунку (26.12.2023), що, власне, і було покладено позивачем в основу позовних вимог. Висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем без поважних причин строку звернення до суду, визначеного ст. 287 КАС України, є передчасним.
16.12.2024 зазначена справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана на розгляд судді Рянській В.В.
Ухвалою від 17.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; залучено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в судовому засіданні 03.01.2025 о 14:30 год.; встановлено відповідачу строк для подання відзиву та третій особі - строк на подання до суду письмових пояснень до 27.12.2024; витребувано у відповідача докази: належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_4 (у повному обсязі), у тому числі копії постанов про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, стягнення витрат на проведення виконавчих дій, звернення стягнення на заробітну плату боржника, та відомості з доказами на їх підтвердження про дату направлення та вручення позивачу постанов, прийнятих у виконавчому провадженні № НОМЕР_4; постановлено надати суду витребувані докази до 27.12.2024.
Ухвалу суду від 17.12.2024 та повістки-повідомлення було доставлено до електронних кабінетів учасників справи 18.12.2024, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 127 КАС України часом вручення повістки вважається день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.
27.12.2024 на електронну пошту суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про участь у призначеному на 03.01.2025 судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 02.01.2025 у задоволені вказаного клопотання позивача було відмовлено.
30.12.2024 ндійшли подані позивачем через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 29.12.2024 та 30.12.2024 пояснення, у яких позивач підтримав позовні вимоги та не погодився з доводами третьої особи, наведеними у поданих нею поясненнях.
Станом на 03.01.2025 відзив та витребувані докази від відповідача не надійшли, як і повідомлення про неможливість їх подання у встановлений судом строк або клопотання про продовження строку для їх надання.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною дев`ятою статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.
Позивач, представники відповідача і третьої особи у судове засідання не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У письмових поясненнях третьої особи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням вищенаведених положень Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на те, що учасників справи було належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, беручи до уваги клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності її представника, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи (їх представників) у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 05.05.1993.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.05.1998 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.
На підтвердження вручення ОСОБА_1 вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.02.2021 № Ф-5164-56/482 третьою особою надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із зазначенням дати вручення ОСОБА_1 - 07.04.2021.
Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.
Відповідно до частини п`ятої статті 25 Закону № 2464-VI вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.
Відповідно до пункту 5 цієї Інструкції у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення податкового органу або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності). Податковий орган протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності): пред`являє її до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»; надсилає її в порядку, встановленому Законом, до органу Казначейства - відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», якщо платник єдиного внеску є бюджетною установою, державним органом, одержувачем бюджетних коштів, а також підприємством, установою або організацією, рахунки якої відкриті в органах Казначейства.
У матеріалах справи відсутні відомості про оскарження позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.02.2021 № Ф-5164-56/482.
Згідно з відомостями комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 у справі № 160/2694/19, що набрало законної сили 13.06.2019, визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Дніпропетровської області від 19.11.2018 № Ф-5164-56. У рішенні судом встановлено, що вказаною вимогою було визначено ОСОБА_1 борг (недоїмку) в сумі 7371,54 грн. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2018 рік як особі, яка проводить незалежну професійну діяльність адвоката.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 у справі № 160/8195/19, що набрало законної сили 27.01.2020, визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № Ф5164-56/482 від 11.05.2019, якою визначено ОСОБА_1 борг (недоїмку) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особі, яка проводить незалежну професійну діяльність адвоката, на суму 12582,90 грн. У рішенні судом встановлено, що вказаною вимогою було визначено ОСОБА_1 борг (недоїмку) станом на 30.04.2019.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 у справі № 160/11666/19, що набрало законної сили 25.02.2020, визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № Ф 5164-56/482 від 20.08.2019 на суму 15337,08 грн. У рішенні судом встановлено, що вказаною вимогою було визначено ОСОБА_1 борг (недоїмку) станом на 31.07.2019 як особі, яка проводить незалежну професійну діяльність (адвокат), в сумі 15337,08 грн зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 2018 рік - I-II квартали 2019 року.

Постановою державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лелетко А.А. від 04.02.2022 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № Ф-5164-56/482 У від 12.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 30440,74 грн. У постанові зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 3044,07 грн.

До пояснень третьої особи додано копію супровідного листа державного виконавця Лелетко А.А. від 04.02.2022 № 10464/11, адресованого ОСОБА_1 та Головниому управлінню ДПС у Дніпропетровській області, до вказаної постанови. Третьою особою лист отримано 17.02.2022 та зареєстровано за № 15341/5.

Згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження стан виконавчого провадження № НОМЕР_4 - завершено.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною першою статті 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як зазначив позивач, про виконавче провадження № НОМЕР_4 йому не було відомо до 26.12.2023.

В ухвалі від 17.12.2024 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд вказав, що у зв`язку з відсутністю доказів обізнаності позивача про наявність стосовно нього відкритого виконавчого провадження № НОМЕР_4 та про наявність оскаржуваних постанов до 26.12.2023, питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом буде вирішено під час судового розгляду справи на підставі зібраних у ній доказів.

Відповідач не надав витребувані судом докази, у тому числі відомості з доказами на їх підтвердження про дату направлення та вручення ОСОБА_1 постанов, прийнятих у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.

На час розгляду справи у матеріалах справи відсутні докази обізнаності позивача про наявність стосовно нього відкритого виконавчого провадження № НОМЕР_4 та про наявність оскаржуваних постанов до 26.12.2023, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, яке відбулося 02.01.2024, тобто протягом десятиденного строку, який обчислюється з 26.12.2023.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, наведеним частині першій статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі також Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 3 Закону № 1404-VIII (тут і далі у редакції на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору є виконавчими документами.

Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі - Інструкція), стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У постанові державного виконавця від 04.02.2024 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 зазначено про обов`язок боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 3044,07 грн, тобто у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню (30440,74 грн).

Відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Згідно з пунктами 1, 3 розділу Х Інструкції звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань здійснюються відповідно до статей 68 - 70 Закону. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. Копія зазначеної постанови залишається у виконавчому провадженні на контролі.

Частиною другою статті 42 Закону № 1404-VIII передбачено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 42 цього Закону розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За змістом частини другої статті 70 Закону № 1404-VIII із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Частиною другою статті 28 цього Закону передбачено, що документи виконавчого провадження органам та особам, які мають офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, надсилаються виключно в електронній формі на такі електронні адреси. За письмовим зверненням таких осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У матеріалах справи міститься копія однієї постанови, винесеної державним виконавцем у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, - про відкриття виконавчого провадження.

Суд дійшов висновку, що державним виконавцем правомірно винесено постанову від 04.02.2022 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.02.2021 № Ф-5164-56/482 У, яка набула статусу узгодженої (набрала чинності) та є виконавчим документом.

Як зазначив позивач, 04.02.2022 у вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем також винесено постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 3044,07 грн, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 720,00 грн, про звернення стягнення на заробітну плату у розмірі 20% до повного погашення боргу в сумі 30440,74 грн та виконавчого збору в сумі 3044,07 грн. 26.12.2023 було знято 8088,54 грн з банківського рахунку позивача та 28.12.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням.

Докази на підтвердження вказаних обставин до позовної заяви не додано. Відповідачем вимоги ухвали суду від 17.12.2024 в частині витребування доказів не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу позивача, що хоча на відповідача покладається обов`язок доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, невиконання ним такого обов`язку не звільняє позивача від обов`язку доведення тих обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Разом із тим, суд зазначає, що винесення виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанов про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

У разі чинності постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Матеріали справи не містять доказів направлення позивачу ОСОБА_1 як копії постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 від 04.02.2022, так і інших постанов, про які позивач зазначає у позовній заяві. Відповідачем під час розгляду справи не надано доказів направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням згідно з ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII. Докази надсилання боржнику простим поштовим відправленням інших постанов: про стягнення виконавчого збору, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, звернення стягнення на заробітну плату, про винесення яких у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 вказує позивач, у матеріалах справи також відсутні.

Порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, проте ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження може бути підставою для визнання неправомірною такої бездіяльності державного виконавця.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено бездіяльність щодо ненаправлення ОСОБА_1 у встановлений законом строк та спосіб документів виконавчого провадження № НОМЕР_4, у тому числі прийнятих в його межах постанов.

Позовні вимоги про скасування постанов державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лелетко А.А. від 04.02.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 про звернення стягнення на заробітну плату в розмірі 30440,74 грн, стягнення виконавчого збору в розмірі 3044,07 грн та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 720,00 грн позивач обґрунтовує похідним характером їх винесення від постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом не встановлено підстав для визнання протиправною та скасування постанови від 04.02.2022 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4.

Доказів винесення державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні постанов про звернення стягнення на заробітну плату в розмірі 30440,74 грн, стягнення виконавчого збору в розмірі 3044,07 грн та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 720,00 грн суду не надано. Позовні вимоги про їх скасування не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю їх протиправності.

Як встановлено з відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження стан виконавчого провадження № НОМЕР_4 - завершено. У поясненнях третьої особи зазначено, що станом на 24.12.2024 ОСОБА_1 не має заборгованості з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки борг за вимогою від 12.02.2021 № Ф-5164-56/482 У стягнуто у примусовому порядку.

Отже, визнання протиправною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату не призвело би до жодних правових наслідків для боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лелетко А.А., яка полягає у ненаправленні на адресу боржника - ОСОБА_1 документів виконавчого провадження № НОМЕР_4, у тому числі прийнятих в його межах постанов, та зобов`язання Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направити ОСОБА_1 в установленому законом порядку копії постанови від 04.02.2022 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 та інших постанов, що були прийняті державним виконавцем у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пунктів 8, 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відомості про інші судові витрати позивача, пов`язані з розглядом цієї справи, у матеріалах справи відсутні.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 243-246, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лелетко Анастасії Андріївни, яка полягає у ненаправленні на адресу боржника - ОСОБА_1 документів виконавчого провадження № НОМЕР_4 (у тому числі прийнятих в його межах постанов).

Зобов`язати Центрально-міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направити ОСОБА_1 в установленому законом порядку копії постанови від 04.02.2022 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 та інших постанов, що були прийняті державним виконавцем у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України якщо розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, строк на пеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Центрально-міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: 50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, буд. 5, .

Третя особа: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17А, код ЄДРПОУ ВП 44118658.

Повне рішення суду складено 03.01.2025.

Суддя В.В. Рянська