Справа № 520/30/25
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

03 січня 2025 року Справа № 520/30/25

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Садова М.І., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 520/30/25,

у с т а н о в и в :

позивачем подано до суду адміністративний позов до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення, наказу. Адміністративна справа № 520/30/25.

Разом із адміністративним позовом позивачем подано до суду заяву про безпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 20 грудня 2024 року №3074/7 Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення, яким уведено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 02 грудня 2024 року, оформленого протоколом №89 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців, до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_2 , є приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області. 02 грудня 2024 року рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців було вирішено застосувати до ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді припинення діяльності. Це рішення було прийнято на підставі подання Ради приватних виконавців України та уведено в дію наказом Міністерства юстиції України від 20 грудня 2024 року. Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування. Також просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 20 грудня 2024 року. Забезпечення позову допоможе зупинити дію наказу та рішення Дисциплінарної комісії до розгляду справи по суті. Відповідно до нормативного акта, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, суд може забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення дисциплінарної комісії приватних виконавців про накладення дисциплінарного стягнення. Це дозволить уникнути ускладнень у процесі виконання судового рішення та захисту прав ОСОБА_2 . Станом на грудень 2024 року у ОСОБА_2 на виконанні перебувало близько 6000 виконавчих проваджень. Якщо адміністративний позов не буде забезпечено, всі ці виконавчі документи будуть передані тимчасовим приватним виконавцем відповідним органам або повернуться стягувачам. Це унеможливить поновлення порушених прав, оскільки повернути виконавчі документи буде неможливо. Діяльність приватного виконавця є моїм єдиним джерелом доходу та засобом забезпечення сім`ї. Стаття 43 Конституції України гарантує право на працю. Наказом Міністерства юстиції України Амельченка Віталія Петровича фактично позбавлено права на професійну діяльність, а отже, і можливості забезпечувати сім`ю. Невжиття заходів забезпечення позову також вплине на права учасників виконавчих проваджень, які очікують виконання документів. Судовий захист має бути ефективним, відповідно до статті 13 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини. Просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 20 грудня 2024 року №3074/7 до вирішення справи по суті. Це допоможе зберегти існуюче становище та забезпечити справедливий баланс між інтересами всіх сторін.

03.01.2025 від Міністерства юстиції України надійшло заперечення на заяву про забезпечення позову. Наводить аргументи про те, що забезпечення позову є попереднім захистом для гарантування виконання рішення суду. Підстави для забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Позивач не довів, що невжиття заходів ускладнить виконання рішення суду або захист прав. Поняття захист права на майбутнє не передбачене законодавством. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може прийматися, якщо виконання адміністративного акту спричиняє значну шкоду, але це має бути обґрунтовано. Забезпечення позову не може фактично вирішувати позовні вимоги до розгляду справи по суті. Позивач має довести порушення своїх прав належними доказами. Щоб реалізувати право на судовий захист, необхідно довести, що рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень порушено права конкретної особи. Відповідно до висновку Верховного Суду, рішення про визнання протиправними та скасування актів індивідуальної дії не потребують виконання, а лише констатують факт правомірності чи неправомірності рішення. Це означає, що такі рішення не потребують забезпечення позову. Положення статті 45 Закону Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів передбачають призначення тимчасового приватного виконавця у разі припинення діяльності. Виконавчі документи будуть передані іншому приватному виконавцю або державній виконавчій службі, що забезпечить продовження виконання рішень. Принцип верховенства права, закріплений у Конституції України, передбачає, що закон має бути якісним і передбачуваним. Європейський суд з прав людини підкреслює важливість якості закону для забезпечення прав осіб. Таким чином, у разі задоволення позову, рішення про скасування наказу не потребує особливого виконання. Підстав для забезпечення позову немає.

Розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження у відповідності до ч. 1 ст. 154 КАС України та фіксування розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється згідно з ч. 1 ст. 229 КАС України.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та перевіривши їх доказами, приходжу наступного.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 42 Закону № 1403-VIII діяльність приватного виконавця зупиняється у разі застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця - на строк, визначений у рішенні Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 42 Закону № 1403-VIII зупинення діяльності приватного виконавця за наявності підстав та в порядку, визначеному цією статтею, здійснюється шляхом видання наказу Міністерством юстиції України.

З дня внесення інформації про зупинення діяльності приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України приватному виконавцю забороняється здійснювати діяльність приватного виконавця, крім дій, пов`язаних із передаванням виконавчих документів іншому приватному виконавцю або відповідному органу державної виконавчої служби.

Частиною п`ятою статті 42 Закону № 1403-VIII передбачено, що у разі зупинення діяльності приватного виконавця на підставі пунктів 1-4, 6 частини першої цієї статті приватний виконавець зобов`язаний вирішити питання про його заміщення іншим приватним виконавцем.

Зі змісту викладених норм КАС України випливає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їхнього застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Уживаючи заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Так само суд повинен навести підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Отже, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існують обставини, які ставлять під загрозу ефективне відновлення прав, на захист яких подано позов, або що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Суд зазначає, що наведені мотиви не свідчать про неможливість ефективного захисту прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову.

У цій справі звернення позивача до суду із відповідною заявою про забезпечення позову обумовлено прагненням зупинити дію дисциплінарного стягнення, законність чи протиправність накладення якого є предметом дослідження за результатами судового розгляду.

Задоволення указаної заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця Амельченка Віталія Петровича фактично має наслідком продовження здійснення ОСОБА_2 діяльності з примусового виконання рішень як приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області, що за наявності чинного, не скасованого судом рішення дисциплінарної комісії, суперечить приписам пункту 4 частини першої статті 44 Закону № 1403-VIII, яким прямо передбачено позбавлення права приватного виконавця на здійснення діяльності приватного виконавця у разі застосування до нього стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця.

Проте ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою зміни таких правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 05.09.2019 в справі № 01-07/12/18, від 18.02.2021 в справі № ЗД/380/35/20, від 17.03.2021 у справі № 640/19167/20, від 31.03.2021 у справі №560/6068/20, від 19.05.2021 у справі №ЗД/380/54/20, від 02.12.2021 у справі №640/8596/21, від 27.07.2023 у справі №380/5933/20.

Фактичні обставини справи підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті щодо правомірності спірного рішення дисциплінарної комісії.

Таким чином, заявником не доведено, що невжиття такого заходу забезпечення позову як зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 20 грудня 2024 року №3074/7 Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення, яким уведено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 02 грудня 2024 року, оформленого протоколом №89 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців, до вирішення справи по суті, а також що невжиття такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту й унеможливити поновлення порушених прав.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відсутність передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 150 КАС України підстав для забезпечення позову, у зв`язку із чим у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статей 151-154, 156, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 у адміністративній справі № 520/30/25 за позовом приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення, наказу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 03.01.2025.

Суддя М. І. Садова