Справа № 140/10394/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року ЛуцькСправа № 140/10394/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - ГУ ПФУ в Миколаївській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про:

- визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку в частині незарахування до страхового стажу періоду роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся";

- зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового стажу період роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся" та стаж роботи в колгоспі на території Росії з 01.06.2000 по 30.11.2000 та з 02.05.2001 по 31.07.2001.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та є потерпілою (категорії 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.03.1994.

09.09.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області з письмовою заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте, рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 17.09.2024 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з тим, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж. Зокрема, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся" згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.07.1988, оскільки запис про звільнення засвідчено печаткою, по відтиску якої неможливо визначити назву підприємства, а також не зараховано період роботи в колгоспі на території Росії з 01.06.2000 по 30.11.2000 та з 02.05.2001 по 31.07.2001.

З рішенням відповідача 1 позивач не згідна, вважає його протиправним та таким, що порушує її конституційне право на соціальний захист.

Зазначає, що у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 25.07.1988 є всі необхідні відомості про період роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся". Зокрема, записи №4-5 трудо вої книжки про період роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся" не містять жодних помарок виправлень чи неточностей, завірені підписом посадової особи та печаткою підприємства.

Окрім того, на підтвердження зазначеного вище періоду ро боти позивачем пенсійному органу було надано архівний витяг з наказу від 20.09.1989 №81 про прийняття на роботу на Камінь-Каширському заводі "Полісся", згідно довідки від 08.08.2024 №22, виданої КП «Трудовий архів Камінь-Каширської міської ради». У примітці до довідки зазначено, що вказати дату звільнення та номер наказу не є можливим, оскільки накази з особового складу за 1998 рік на зберігання не надходили.

Позивач зазначає, що пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Посилання відповідача на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії по віку.

З наведених підстав просила позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України).

У відзивах на позов від 04.10.2024 (а.с.48-51) ГУ ПФУ в Миколаївській області та від 30.10.2024 (а.с.58-62) ГУ ПФУ у Волинській області, кожен зокрема, позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказали, що ОСОБА_1 09.09.2024 звернулася до територіального управління ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розглянувши заяву позивача про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку та додані до неї документи, рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 17.09.2024 №80 відмовлено позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Необхідний страховий стаж за умов призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року, зменшеного на кількість років (6 років) зменшення пенсійного віку, становить 25 років.

Вік позивача, станом на день подання заяви про призначення пенсії, становить - 53 роки 11 місяців. Період проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення становить 34 роки 09 місяців 03 дні (з 15.11.1989 по 16.08.2024), в тому числі станом на 01.01.1993 - 03 роки 01 місяць 17 днів.

До страхового стажу позивача згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 25.07.1988 не зараховано період роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся" (спірний період), оскільки запис про звільнення засвідчено печаткою, по відтиску якої неможливо визначити назву підприємства.

Страховий стаж позивача частково обчислено періодом догляду непрацюючої матері за дітьми, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ними 3-річного віку.

Таким чином, страховий стаж ОСОБА_1 склав 19 років 06 місяців 22 дні, що є недостатнім для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 6 років.

У зв`язку з невиконанням однієї із умов призначення пенсії, передбаченої статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме відсутність при досягненні 54 років необхідного у 2024 році страхового стажу - 25 років, позивач не має права на пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З наведених підстав відповідачі просять суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.03.1994 (а.с.9).

Позивач 09.09.2024 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". До заяви долучила: трудову книжку серії НОМЕР_2 від 25.07.1988; архівний витяг з наказу №81 від 20.09.1989 згідно довідки від 08.08.2024 №212, виданої КП «Трудовий архів Камінь-Каширської міської ради»; архівну довідку від 08.08.2024 №211, видану КП «Трудовий архів Камінь-Каширської міської ради»; довідки виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради Грудківського старостинського округу від 16.08.2024 №1053 та від 16.08.2024 №1058 про місце проживання (реєстрації) особи; посвідчення постраждалого від ЧАЕС серії НОМЕР_1 від 30.03.1994 (3 категорія); паспорт громадянина України; довідку про присвоєння ідентифікаційного коду та інші документи (а.с.6-38).

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Миколаївській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2024.

Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 17.09.2024 №80 позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.40-42).

У рішенні зазначено, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії її страховий стаж становив 19 років 06 місяців 22 дні, при необхідному в період з 01.01.2024 по 31.12.2024 - 25 років (при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років), передбаченому статтею 26 Закону №1058-IV. Період перебування ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення становить 34 роки 09 місяців 03 дні (з 15.11.1989 по 16.08.2024), в тому числі станом на 01.01.1993 - 03 роки 01 місяць 17 днів, що дає право на зниження віку на 6 років.

За доданими документами, до страхового стажу ОСОБА_1 , серед іншого, не зараховано згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.07.1988 період роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся", оскільки запис про звільнення засвідчено печаткою, по відтиску якої неможливо визначити назву підприємства.

Наявний архівний витяг від 08.08.2024 №212 з наказу про прийняття на роботу з 22.09.1989 та зазначена інформація про відсутність в архівній установі наказів з особового складу за 1998 рік. Страховий стаж частково обчислено періодом догляду непрацюючої матері за дітьми, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ними 3-річного віку.

У рішенні вказано, що питання зарахування періодів роботи протягом: жовтн 1989 року-березня 1990 року; червня, серпня-вересня 1994 року; травня, липня, грудня 1995 року; січня-лютого 1996 року згідно з архівною довідкою від 08.08.2024 №211, виданою КП «Трудовий архів Камінь-Каширської міської ради», може бути розглянуто після отримання результатів перевірки обгрунтованості та достовірності поданих відомостей, та у разі звернення особи з відповідною заявою.

Відтак ГУ ПФУ в Миколаївській області відмовило заявнику у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погоджуючись з діями ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся", позивач звернулася за захистом своїх прав з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дії відповідача-1 як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України. Так у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Як передбачено статтею 10 Закону №1788-ХІІ пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (частина перша статті 9 Закону №1058-IV).

Як визначено частиною першою статті 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Таким чином, як визначено частиною першою статті 26 Закону №1058-IV право на пенсію за віком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без урахування статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), набуде при досягненні 60-річного віку.

Разом з тим, за нормами статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 31 рік.

Необхідний страховий стаж за умов призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку (6 років), становить 25 років.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Аналогічне визначення поняття "страховий стаж" міститься у статті 1 вказаного Закону, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше.

З вищезазначеного слідує, що для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Наведене кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону №1058-ІУ, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004).

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі - Порядок №22-1).

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За приписами пунктів 4.1, 4.7, 4.8 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно із пунктами 1 та 2 Порядку №637 (з наступними змінами та доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку №637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Як вбачається з матеріалів справи, до страхового стажу позивача пенсійним органом не зараховано період роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся".

Відмова ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо незарахування періоду роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся" на підставі запису у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 25.07.1988 мотивована тим, що запис про звільнення засвідчено печаткою, по відтиску якої неможливо визначити назву підприємства.

Судом, на підставі запису №4 у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 25.07.1988 встановлено, що згідно з наказом №81 від 20.09.1989 позивач з 22.09.1989 прийнята на роботу швачкою ІІ розряду на Камінь-Каширський завод "Полісся" (в подальшому перейменований на завод "Полісся" ТзОВ); на підставі запису №5 у трудовій книжці встановлено, що згідно з наказом від 18.10.1998 позивач 18.10.1998 звільнена з заводу "Полісся" ТзОВ у зв`язку зі скороченням (а.с.20).

Записи у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 25.07.1988 про прийняття та звільнення з роботи не містять виправлень чи неточ ностей, скріплені печаткою та засвідчені підписом посадової особи підприємства.

Крім того, для підтвердження періоду роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся", позивач до заяви про призначення пенсії за віком надала архівний витяг з наказу №81 від 20.09.1989 згідно довідки від 08.08.2024 №212, виданої КП «Трудовий архів Камінь-Каширської міської ради», архівну довідку від 08.08.2024 №211, видану КП «Трудовий архів Камінь-Каширської міської ради» з яких вбачається, що позивач у спірний період перебувала у трудових відносинах з Камінь-Каширським заводом "Полісся" (а.с.16-17).

Таким чином, із записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 25.07.1988 та з архівного витягу та довідки вбачається, що ОСОБА_1 у спірний період з 22.09.1989 по 18.10.1998 дійсно працювала на Камінь-Каширському заводі "Полісся" (в подальшому перейменований на завод "Полісся" ТзОВ).

Суд вважає необгрунтованими посилання ГУ ПФУ в Миколаївській області у спірному рішенні на неможливість зарахування періоду роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся" згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.07.1988 у зв`язку з тим, що запис про звільнення засвідчено печаткою, по відтиску якої неможливо визначити назву підприємства, оскільки відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Тому, порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки (в даному випадку проставлення нечіткого відтиску печатки) не може бути підставою для позбавлення особи права на належну пенсію.

Так, Верховний суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 сформував правовий висновок, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Наявність сумнівів у відповідача, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховно го Суду від 06.03.2018, справа №127/9055/17.

Таким чином посилання відповідачів на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання призначення пенсії за віком. Вищевказане узгоджується також з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 29.03.2019 у справі №548/2056/16-а, від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

А тому, з урахуванням наведених норм чинного законодавства України, правових висновків Верховного Суду та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідачем 1 протиправно не зараховано ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся", оскільки записами у трудовій книжці підтверджується стаж роботи позивача на вказаному підприємстві.

З наведених вище підстав, дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся" є протиправними.

Разом з тим, позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи в колгоспі на території Росії з 01.06.2000 по 30.11.2000 та з 02.05.2001 по 31.07.2001 до задоволення не підлягають з огляду на наступне.

ГУ ПФУ у Волинській області у відзиві на позов ствердило, що ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку довідок від 30.11.2000 №177 та від 30.07.2001 №196, виданих СВК «Новопетровський» Тульської області, не надавала, а відтак вказані довідки територіальним органом пенсійного фонду не досліджувались. Відповідачі рішення з приводу порушеного питання не приймали, а отже між позивачем і відповідачем відсутній предмет спору з даного питання.

Суд вказує на те, що предметом розгляду у даній справі є рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 17.09.2024 №80, у якому відповідачем 1 не було надано оцінку та не наведено будь-яких висновків щодо зарахування (чи не зарахування) до страхового стажу позивача періодів роботи в колгоспі на території Росії з 01.06.2000 по 30.11.2000 та з 02.05.2001 по 31.07.2001 (які позивач просить зарахувати до страхового стажу). У зв`язку із тим, що довідки від 30.11.2000 №177 та від 30.07.2001 №196, видані СВК «Новопетровський» Тульської області не були подані позивачем до територіального органу пенсійного фонду та не були предметом розгляду відповідачів, суд відмовляє у зарахуванні вказаного періоду до страхового стажу, оскільки розглядаючи справу, суд здійснює функцію контролю за виконанням повноважень суб`єкта владних повноважень у публічно-правовому спорі та не може перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача.

При вирішенні спору в частині позовних вимог зобов`язального характеру, заявлених до ГУ ПФУ у Волинській області, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Миколаївській області та за результатом її розгляду прийнято відповідне рішення (вчинені дії щодо незарахування спірного стажу).

Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення чи вчинив дії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язального характеру є ГУ ПФУ в Миколаївській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву позивача про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову.

Натомість, ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача. Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі її призначення/перерахунку).

Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області заявлені безпідставно.

З наведених вище підстав, позовні вимоги належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся"; зобов`язання ГУ ПФУ в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся". В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, суд дійшов висновку, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Миколаївській області (яким протиправно не зараховано страховий стаж) необхідно стягнути судовий збір, пропорційно до задоволеної частини вимог у сумі 605,60 грн, сплаченого відповідно до квитанції від 23.09.2024 № (а.с.5).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 22.09.1989 по 18.10.1998 на Камінь-Каширському заводі "Полісся".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судові витрати у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, ).

Суддя Т.М. Димарчук