Справа № 953/11651/24
Суддя: Юрлагіна Т. В.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/953/19/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2025 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Юрлагіна Т.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

17.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративною скаргою про скасування постанови поліцейського 1 взводу 3 роти 2 батальйону полк-2 Управління патрульної поліції в місті Києві сержанта поліції Литвиненка Владислава Анатолійовича серії ЕНА №3613011 від 06.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі за ч.1 ст. 121 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП просить закрити.

Ухвалою суду від 19.12.2024 року матеріали адміністративної скарги залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду 25.12.2024 позивачем ОСОБА_1 подано адміністративний позов до Управління патрульної поліції в місті Києві про скасування постанови серія ЕНА № 3613011 від 06.12.2024 про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі.

Головуючий по справі суддя Київського районного суду м. Харкова Юрлагіна Т.В з 25.12.2024 по 03.01.2025 року перебувала у щорічній відпустці.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини,що виникають у державі (стаття124), а статтею18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до п. 3 ч. 1ст.171 КАС Українисуддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтею 160 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суддею встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 160,161 КАС України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення органами Національної поліції здійснюється в порядку, визначеному розд. IV КУпАП.

Так, згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема порушення правил дорожнього руху (ст. 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Така правова позиція була викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17.

Відповідно до п. п. 1, 3, 4 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 73, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції).

Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідачем у даній справі визначено управління патрульної поліції в місті Києві, однак адресу відповідача, код ЄДРПОУ, та копію позовної заяви надіслано до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення управління патрульної поліції, які є структурними підрозділами Департаменту патрульної поліції без створення окремої юридичної особи, діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, тобто Департаменту патрульної поліції.

Отже, управління патрульної поліції в місті Києві є територіальним (структурним) підрозділом Департаменту патрульної поліції, не є окремою юридичною особою, а отже в силу ч. 3 ст. 43 КАС України не має адміністративної процесуальної правосуб`єктності, з огляду на що не можебути самостійним відповідачем по справі.

Таким чином, суд зазначає, що саме Департамент патрульної поліції є належним відповідачем у даній справі, від імені якого виступав інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальону полку 2 Управління патрульної поліції в місті Києві сержант поліції Литвиненко В.А., уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення.

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, КАС України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

За таких обставин, суддя вважає адміністративний позов таким, що не відповідає вимогам ст.160,161КАС Українита пропонує позивачу:

Подати уточнену позовну заяву із зазначенням належного відповідача у справі з урахуванням висновків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Згідно з положеннями ч. 1ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160,161цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона, відповідно до вимог ч. 3ст.169КАСУкраїни вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленомустаттею 171 цього Кодексу.

Оскільки позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.ст.160,161 КАС України, суддя залишає її без руху.

Керуючись статями160,161,169 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків заяви п`ять днів з дня вручення ухвали.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із адміністративним позовом.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: Т.В. Юрлагіна