Справа № 460/9560/23
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/9560/23 пров. № А/857/16645/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі № 460/9560/23 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Нор У.М. в м. Рівне 28 травня 2024 року за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи; справа за апеляційною скаргою сформована у змішаній (паперовій та електронній) формі), -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі також ГУ ДПС, позивач) звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 226426,28 грн.

ОСОБА_1 звернувся із зустрічним адміністративним позовом до ГУ ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішення від 16.06.2021 №№ -1712, -1712, -1712, -1712, від 05.12.2022 №№ 1-1712, 1-1712, 1-1712, 1-1712 про визначення податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 222730,78 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року адміністративний позов ГУ ДПС задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг у розмірі 226426,28 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити повністю зустрічний позов ОСОБА_1 , в задоволені адміністративного позову ГУ ДПС відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 не є фактичним користувачем земельних ділянок із к.н. :01:021:0359, :01:021:0360, :01:021:0357, відносно яких ГУ ДПС нараховано податкові зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2021-2022 роки, податкові повідомлень-рішення були прийняті необґрунтовано, протиправно, без належного з`ясування усіх обставин справи, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 шляхом покладення на останнього надмірного тягаря щодо сплати орендної плати за землю, якою він не користується.

ГУ ДПС не скористалось правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно з положеннями статті 311 КАС України.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 грудня 2017 року між Рівненською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) було укладено додатковий договір про поновлення договору оренди землі (далі Договір) (номер запису про інше речове право 24454019 від 16 січня 2018 року), відповідно до якого земельна ділянка площею 0,1845 га, кадастровий номер :01:021:0360 передана в оренду для завершення будівництва виробничо-складської бази з подальшим її обслуговуванням, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , за рахунок земель, які надані ОСОБА_1 в оренду рішенням Рівненської міської ради від 17.10.2006 року № 296 (договір оренди землі від 15.03.2007 № 20).

Відповідно до пункту 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 821910,29 грн.

За оренду земельної ділянки орендар сплачує орендодавцю орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 24657,31 грн., що становить 3,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 89/17 виданий Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради відповідно до протоколу № 2 від 05 грудня 2017 року засідання контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, станом на 01 січня 2017 року (пункт 9 Договору).

29 грудня 2017 року між Рівненською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) було укладено додатковий договір про поновлення договору оренди землі (далі - Договір-2) (номер запису про інше речове право 24456630 від 16 січня 2018 року), відповідно до якого земельна ділянка площею 0,3594 га, кадастровий номер :01:021:0358 передана в оренду для завершення будівництва виробничо-складської бази з подальшим її обслуговуванням, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , за рахунок земель, які надані ОСОБА_1 в оренду рішенням Рівненської міської ради від 17.10.2006 року № 296 (договір оренди землі від 15.03.2007 № 20).

Відповідно до пункту 5 Договору-2 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1601054,51 грн. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 48031,64 грн., що становить 3,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 9 Договору-2).

29 грудня 2017 року між Рівненською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) було укладено додатковий договір про поновлення договору оренди землі (далі Договір-3) (номер запису про інше речове право 24457040 від 16 січня 2018 року), відповідно до якого земельна ділянка площею 0,0700 га, кадастровий номер :01:021:0357 передана в оренду для завершення будівництва виробничо-складської бази з подальшим її обслуговуванням, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , за рахунок земель, які надані ОСОБА_1 в оренду рішенням Рівненської міської ради від 17.10.2006 року № 296 (договір оренди землі від 15.03.2007 № 20).

Відповідно до пункту 5 Договору-3 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 311835,88 грн. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 9355,08 грн., що становить 3,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 9 Договору-3).

29 грудня 2017 року між Рівненською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) було укладено додатковий договір про поновлення договору оренди землі (далі Договір-4) (номер запису про інше речове право 24479066 від 16 січня 2018 року), відповідно до якого земельна ділянка площею 0,1075 га, кадастровий номер :01:021:0359 передана в оренду для завершення будівництва виробничо-складської бази з подальшим її обслуговуванням, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , за рахунок земель, які надані ОСОБА_1 в оренду рішенням Рівненської міської ради від 17.10.2006 року № 296 (договір оренди землі від 15.03.2007 № 20).

Відповідно до пункту 5 Договору-4 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 478890,82 грн. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 14366,72 грн., що становить 3,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 9 Договору-4).

На земельних ділянках з кадастровими номерами :01:021:0357, :01:021:0359, :01:021:0360 знаходяться об`єкти нерухомого майна (пункт 3 вище перелічених додаткових договорів).

У відповідності до пункту 8 додаткових договорів про поновлення договору оренди від 29.12.2017 року сторони погодили, що договори поновлено до 15 березня 2027 року.

ГУ ДПС здійснено розрахунок орендної плати на кожну земельну ділянку за відповідний період 2021 та 2022 року, що відображено у відповідних податкових повідомленнях-рішеннях, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 16.06.2021 № -1712, яким контролюючий орган визначив позивачу податкове зобов`язання за платежем «орендна плата фізичних осіб 18010900» за 2021 рік в сумі 10291,60 грн. щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:021:0357;

- податкове повідомлення-рішення від 16.06.2021 № -1712, яким контролюючий орган визначив позивачу податкове зобов`язання за платежем «орендна плата фізичних осіб 18010900» за 2021 рік в сумі 52840,01 грн. щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:021:0358;

- податкове повідомлення-рішення від 16.06.2021 № -1712, яким контролюючий орган визначив позивачу податкове зобов`язання за платежем «орендна плата фізичних осіб 18010900» за 2021 рік в сумі 15804,96 грн. щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:021:0359;

- податкове повідомлення-рішення від 16.06.2021 № -1712, яким контролюючий орган визначив позивачу податкове зобов`язання за платежем «орендна плата фізичних осіб 18010900» за 2021 рік в сумі 27125,72 грн. щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:021:0360;

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2022 № 1-1712, яким контролюючий орган визначив позивачу податкове зобов`язання за платежем «орендна плата фізичних осіб 18010900» за 2022 рік в сумі 11320,75 грн. щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:021:0357;

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2022 № 1-1712, яким контролюючий орган визначив позивачу податкове зобов`язання за платежем «орендна плата фізичних осіб 18010900» за 2022 рік в сумі 58124,01 грн. щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:021:0358.

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2022 № 1-1712, яким контролюючий орган визначив позивачу податкове зобов`язання за платежем «орендна плата фізичних осіб 18010900» за 2022 рік в сумі 17385,45 грн. щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:021:0359;

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2022 № 1-1712, яким контролюючий орган визначив позивачу податкове зобов`язання за платежем «орендна плата фізичних осіб 18010900» за 2022 рік в сумі 29838,28 грн. щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:021:0360;

Відтак, ГУ ДПС звернулося до адміністративного суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у судовому порядку.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач за зустрічним позовом є єдиними законним землекористувачем відповідних земельних ділянок і відповідно до цього несе обов`язок по своєчасній сплаті за них орендної плати.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регламентовано приписами Податкового кодексу України (далі також - ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України землекористувачі це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

За приписами підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Пунктом 287.7 статті 287 ПК України передбачено, що у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Відповідно до пункту 286.5 статті 286 ПК України (в редакції, чинній станом на травень 2021 року) нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку (пункт 286.5 статті 286 ПК України, в редакції чинній станом на листопад 2022 рік).

Згідно з пунктами 288.1 - 288.4 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

З огляду на вищенаведене, ГУДПС на підставі вищезазначених норм чинного законодавства здійснено розрахунок орендної плати на кожну земельну ділянку за відповідний період 2021 та 2022 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що право користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:021:0359 (площа 0,1075 га) перейшло до ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2014 № 16517020 про реєстрацію за вказаним громадянином права приватної власності на будівлю навісу площею 545,8 м кв. в АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування будівлі від 22.01.2014 № 134.

Також скаржник переконує, що право користування земельними ділянками з кадастровими номерами :01:021:0357 (площа 0,07 га) та :01:021:0360 (площа 0,1845 га) перейшло до ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 13.12.2011 № 32470636 про реєстрацію за вказаною громадянкою права приватної власності на нежилу будівлю виробничо-складської бази в АДРЕСА_1 відповідно до рішення Здолбунівського районного суду від 23.11.2011 у справі № 2-1137/11.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що частина друга статті 120 Земельного кодексу України не застосовна до даних правовідносин, в першу чергу, з огляду на те, що право власності на відповідні об`єкти нерухомого майна ОСОБА_4 та ОСОБА_2 набули в 2011 році та в 2014 році, тобто задовго до укладення ОСОБА_1 договорів оренди землі від 29.12.2017. Також в правочинах, на підставі яких ОСОБА_4 та ОСОБА_2 набули право власності на певні об`єкти нерухомого майна, не вказано кадастрового номеру земельної ділянки, право на яку переходило до них у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Більше того, в таких правочинах ні за яких умов не могло бути вказано жодного із кадастрових номерів :01:021:0357, :01:021:0358, :01:021:0359, :01:021:0360 через те, що зазначені земельні ділянки були сформовані як об`єкти цивільних прав лише 16.01.2018, тобто після реалізації рішення Рівненської міської ради від 25.02.2016 № 253 «Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки на АДРЕСА_1 ».

Частина друга статті 120 Земельного кодексу України могла бути застосована лише до земельної ділянки з кадастровим номером :01:021:0020, яка з 15.03.2007 перебувала у позивача в оренді згідно договору оренди землі від 01.02.2007 № 80, у випадку переходу права власності на розміщені на такій ділянці об`єкти нерухомого майна до інших осіб у 2011 та в 2014 роках. При укладені ж позивачем 29.12.2017 чотирьох нових договорів оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:021:0357, :01:021:0358, :01:021:0359, :01:021:0360, що утворені внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:021:0020, факт укладення будь-яких правочинів щодо об`єктів нерухомого майна, датованих раніше 29.12.2017, не має жодного правового значення.

Відповідне речове право ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:021:0357, :01:021:0358, :01:021:0359, :01: 021:0360 виникло та зареєстроване 16.01.2018. Таке право наразі ніким не оспорене. Самим позивачем за зустрічним позовом ні орендодавцю, ні жодним іншим особам не пред`явлено претензій щодо неможливості використання орендованих земельних ділянок за їх призначенням. Також суду не надано і ним не здобуто будь-яких доказів, які б свідчили про намір позивача за зустрічним позовом припинити відповідне право користування з тих чи інших причин.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, ОСОБА_1 є єдиними законним землекористувачем відповідних земельних ділянок і відповідно до цього несе обов`язок по своєчасній сплаті за них орендної плати.

Слід також окремо виділити податкові повідомлення-рішення від 16.06.2021 № -1712 та від 05.12.2022 № 1-1712, якими контролюючий орган здійснив нарахування з орендної плати за землю по земельній ділянці площею 0,3594 га, кадастровий номер :01:021:0358 за 2021 та 2022 рік.

Як зазначалось судом вище, 29 грудня 2017 року між Рівненською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) було укладено Договір-2, відповідно до якого земельна ділянка площею 0,3594 га, кадастровий номер :01:021:0358 передана в оренду для завершення будівництва виробничо-складської бази з подальшим її обслуговуванням, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , за рахунок земель, які надані ОСОБА_1 в оренду рішенням Рівненської міської ради від 17.10.2006 року № 296 (договір оренди землі від 15.03.2007 № 20).

Відповідно до пункту 5 Договору-2 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1601054,51 грн. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 48031,64 грн., що становить 3,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 9 -2Договору).

Пунктом 3 вищезазначеного додаткового договору визначено, що на земельній ділянці за кадастровим номером :01:021:0358 відсутні об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, запис 24457040, що міститься в матеріалах справи, за ОСОБА_1 зареєстровано право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:021:0358.

Жодних відомостей щодо розміщення на вищезазначеній земельній ділянці об`єктів нерухомості, право власності на які було передано іншим особам, матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не заперечує факту користування земельною ділянкою за кадастровим номером :01:021:0358 на праві оренди, проте просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.06.2021 № -1712 та від 05.12.2022 № 1-1712 без наведення правових підстав для їх скасування.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення ГУ ДПС є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та в повній мірі відповідають встановленим у частини другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак до скасування в судовому порядку не підлягають.

Покликання апелянта на правові висновки Верховного Суду в інших справах безпідставні, оскільки стосуються інших правовідносин (внесення змін в договір оренди, розірвання договору оренди).

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ГУ ДПС виконав покладений на нього обов`язок, а саме довів правомірність своїх рішень, чим спростував твердження ОСОБА_1 про порушення його прав та інтересів.

Як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.

Інших доводів на підтвердження протиправності дій ГУ ДПС ОСОБА_1 не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

У розрізі викладеного, підстави для застосуванні положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі № 460/9560/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
М. А. Пліш