Справа № 500/7306/24
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7306/24

02 січня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження з особливостями, визначеними статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі позивач, або Головне управління) звернулося до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач, або Відділ) у якому просить ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №75984245 від 28.11.2024 року про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №500/1411/24 визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 , без урахування архівної довідки №191/26-63 від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради - протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці № 191/26- 63 від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06.09.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №500/1411/24 виданого 29.08.2024.

Листом від 20.09.2024 №1900-0902-5/46094 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило орган ДВС про те, що ОСОБА_1 заяви на перерахунок пенсії до органів Пенсійного фонду України не подав, а тому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області з метою надання роз`яснення щодо виконання вищезазначеного рішення суду подано відповідну заяву. Однак, ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про роз`яснення рішення у справі №500/1411/24. Також було повідомлено орган ДВС про те, що позивачу необхідно подати заяву на перерахунок пенсії за віком задля належного виконання рішення суду.

Додатково листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 16.09.2024 № 1900-0305-8/45214 ОСОБА_1 було також проінформовано, що для виконання рішення суду від 10 травня 2024 року у справі № 500/1411/24 необхідно подати заяву на перерахунок пенсії за віком.

Враховуючи зазначене вважає, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №500/1411/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області неможливо повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці № 191/26- 63 від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні, у зв`язку із відсутністю відповідної заяви.

На думку позивача вказана обставина є поважною причиною, яка зумовила невиконання ним рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №500/1411/24.

Відповідач, подав відзив на позов, у якому просить у задоволенні адміністративного позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує, що державним виконавцем вчинено всі дії, які передбачені законодавцем, що регулюють виконавче провадження та у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а вимоги скаржника не підлягають до задоволення. Зауважує, що станом на день винесення постанови про накладення штрафу на боржника, підтвердження повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці № 191/26-63 від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів" боржником не надано. Додатково просить врахувати, що невиконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 23.12.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Одночасно із відкриттям провадження судом зобов`язано відповідача надати належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження.

Копію ухвали про відкриття спрощеного провадження від 23.12.2024 відповідач отримав 23.12.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його електронний кабінет.

На виконання ухвали суду від 23.12.2024 відповідачем надано матеріали виконавчого провадження №64519445.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №500/1411/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119139705) визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 , без урахування архівної довідки №191/26-63 від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради - протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці № 191/26- 63 від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №75984245 від 06.09.2024 з виконання виконавчого листа №500/1411/24, виданого 29.08.2024 Тернопільським окружним адміністративним судом.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 20.09.2024 державного виконавця повідомлено про те, що для забезпечення виконання рішення позивачу необхідно подати заяву на перерахунок пенсії.

Також, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 16.09.2024 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність подання заяви про перерахунок пенсії за віком для забезпечення виконання рішення.

В подальшому, Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа №500/1411/24, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 29.08.2024 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці №191/26-63від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні, прийнято Постанову про накладення штрафу ВП№75984245 від 15.10.2024.

Разом з тим, ухвалою суду від 07.11.2024 виправлено описку у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 у справі № 500/1411/24, а саме в резолютивній частині рішення суду слід вірно читати: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці № 191/26-63 від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні".

У зв`язку із не наданням боржником підтвердження повторно розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці №191/26-63від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів" постановою старшого державного виконавця Відділу Гулька В.І від 28.11.2024 у виконавчому провадженні №75984245 накладено штраф на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у розмірі 10 200 грн. за не виконання виконавчого листа №500/1411/24 від 29.08.2024.

Доказів виконання виконавчого листа №500/1411/24 від 29.08.2024, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом, матеріали справи не містять.

Мотивувальна частина

Предметом спору у даній справі є постанова державного виконавця від 28.11.2024 у виконавчому провадженні №75984245 про накладення штрафу на позивача (боржника) у розмірі 10 200 грн. за не виконання виконавчого листа №500/1411/24 від 29.08.2024.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, в цій справі суд має надати оцінку оскаржуваній постанові на предмет її правомірності, оцінивши її через призму верховенства права та критеріїв законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині другій статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма Основного Закону означає, що діяльність суб`єктів владних повноважень здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій (бездіяльності) та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Статтею 129-1 Основного Закону визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України унормовано, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами другою, четвертою статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закон №1404-VIII).

Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій частина восьма статті 19 цього ж Закону).

Предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Такі висновки щодо застосування норм права стосовно питання відповідальності боржника у виконавчому провадженні викладені Верховним Судом у постановах від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 і у справі № 360/4708/20 та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України застосовуються судом при вирішенні даної справи.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Перевіряючи доводи сторін щодо наявності підстав для відповідальності позивача як боржника у виконавчому провадженні №75984245, суд враховує, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №500/1411/24 визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 , без урахування архівної довідки №191/26-63 від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів".

У цьому рішенні та в ухвалі Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.08.2024 про відмову у роз`ясненні судового рішення у справі №500/1411/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121276125), суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно відмовлено позивачу у нарахуванні пенсії, з урахуванням поданої ним Архівної довідки.

Таким чином, відповідач мав розглянути питання щодо визначення розміру пенсії ОСОБА_1 для чого врахувати архівну довідку №191/26-63 від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України".

Натомість, позиція боржника у цій справі зводиться до формального неподання ОСОБА_1 заяви про перерахунок пенсії.

На переконання суду, дана обставина не є об`єктивною перешкодою для не вчинення відповідних дій для виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 у справі №500/1411/24.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача (боржника), що ухвалою суду від 07.11.2024 у справі №500/1411/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123049416) за заявою ОСОБА_1 виправлено описку у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 у справі № 500/1411/24, а саме в резолютивній частині рішення суду слід вірно читати: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням усіх сум, що зазначені в архівній довідці № 191/26-63 від 09.03.2023 про заробітну плату за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 у "ДП ДАК "Хліб України" Тернопільський комбінат хлібопродуктів", виданої архівним відділом Тернопільської міської ради та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні".

Отже, з 07.11.2024 відпали навіть ті обставини, які на думку самого позивача були перешкодою для виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 у справі № 500/1411/24.

При цьому, суд враховує, що позивач, який є боржником у виконавчому провадженні ВП№75984245, не позбавлений був права самостійно звернутись до суду з заявою про виправлення описки, якщо вважав цю обставину такою, яка перешкоджає виконанню судового рішення.

Матеріали даної справи не містять доказів того, що позивач (боржик) після виправлення описки у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 у справі № 500/1411/24 намагався його виконати.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення.

Крім того, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Отже, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), N 2132/02, п. п. 24-27, від 13.06.2006, п. п. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" N 11944/05 від 12.05.2011).

У Рішенні від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07.06.2005, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20.07.2004, заява № 60750/00; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28.11.2006, заява № 30779/04).

Головне управління не виконує рішення, яке набрало законної сили, хоча має обов`язок виконати рішення суду, що набуло статусу остаточного, не чекаючи звернення стягувача за його примусовим виконанням, а також в процесі примусового виконання рішення, яке розпочате 06.09.2024 після звернення стягувача за його примусовим виконанням.

Закон покладає на державного виконавця обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які Законом №1404-VIII. Одним із заходів дисциплінування та стимулювання боржника до виконання рішення суду є можливість притягнення його до відповідальності за невиконання рішення суду.

Враховуючи, що постановою від 15.10.2024 ВП№75984245 старшим державним виконавцем Відділу ОСОБА_2 вже було накладено на боржника Головне управління штраф у розмірі 5100 грн, державний виконавець, враховуючи подальше невиконання рішення суду боржником, не мав іншого законного варіанту поведінки як накласти на нього штраф у подвійному розмірі.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання що оскаржувана у даній справі постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №6451944 від 19.11.2024 про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн є законною та обґрунтованою.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати

Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

Оскільки у цій справі судом відмолено у задоволенні позову повністю, ним не присуджується та не стягується судові витрати на користь будь-якої із сторін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001 );

відповідач:

- Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н,76019 ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02 січня 2025 року.

Головуючий суддя Юзьків М.І.