Справа № 480/3900/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2025 року м. Суми Справа № 480/3900/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін. Заяви сторін та процесуальні дії, які вчинені судом.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідач, розглядаючи заяву позивача, застосував ст. 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', а не ст. 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'', а саме в частині визначення віку, з якого позивач має право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, чим протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
28.04.2023 судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.
12.05.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує.
Відзив мотивовано тим, що спірне рішення прийнято правомірно. Зазначає, що необхідною умовою для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', є досягнення особою 50 років та за наявності необхідного страхового та пільгового стажу. У зв`язку з недосягненням позивачем 50 річного віку їй було відмовлено у призначенні пенсії.
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується записом у паспорті (а.с.5).
10.04.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та додав до заяви документи (а.с.6).
Позивач не погодився з вказаним рішенням відповідача, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Щодо необхідного віку для призначення пенсії.
Приписами ст. 12 Закону про пенсійне забезпечення встановлено право виходу на пенсію за віком для чоловіків - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, і для жінок - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом "а" ст. 13 цього Закону в редакції від 09.12.2012, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 2132-VIII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Законом про внесення змін № 2132-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "а" ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення вік набуття жінками права на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 з 45 років до 50 років.
Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані неконституційними положення ст. 13, ч. 2 ст. 14 та пункти "б" - "г" ст. 54 Закону про пенсійне забезпечення зі змінами, внесеними Законом № 2132-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини цього рішення застосуванню підлягають вказані норми в редакції до внесення змін Законом № 2132-VIII, відповідно до яких на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
У зв`язку із цим, на час виникнення спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, з урахуванням рішення Конституційного Суду, а саме норма п. "а" ст. 13 якого встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 для жінок після досягнення 45 років (за наявності загального та пільгового стажу роботи).
В той же час, діюча на час виникнення спірних правовідносин норма п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону про пенсійне страхування, встановлювала вік, з якого жінки мають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 - 50 років.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону про пенсійне забезпечення та Закону про пенсійне страхування в частині віку набуття права на пенсію жінкам на пільгових умовах за списком № 1. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.
Суд зветає увагу, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати найбільш сприятливий підхід для особи.
Отже, при прийнятті рішення щодо визначення права позивача на пенсію за Списком № 1 застосуванню підлягають норми Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, а не норми Закону про пенсійне страхування. Тому позивач має право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, у зв`язку із досягненням 45 років.
Щодо способу захисту права.
Судом встановлено, що відповідачем при прийнятті спірного рішення застосовано норми Закону про пенсійне страхування та зроблено висновок, що позивач не досяг необхідного віку (а.с.7). Інші вимоги щодо страхового стажу та стажу для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 позивачем дотримано, що не заперечується відповідачем.
Отже, відповідачем при прийнятті зазначеного рішення застосовано норму п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону про пенсійне страхування, якою встановлено право жінок на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 по досягненню 50 років.
В той же час, як вже зазначалось, до спірних правовідносин підлягає застосування саме норма ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, якою встановлено право жінок виходу на пенсію за Списком № 1 по досягненню 45 років.
Позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 1), у відповідності до п. ''а'' ч. 1 ст. 13 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'' з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 29.03.2023, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії
Суд звертає увагу, що в силу норми п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону про пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, або з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно припису ст.26 Закону про пенсійне страхування пенсійний вік в Україні становить 60 років.
Суд звертає увагу позивача, що вік, передбачений ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення не є пенсійним віком. Вказана стаття визначає вік, при досягненні якого в осіб виникає право виходу на пільгову пенсію, а не пенсійний вік.
Враховуючи те, що 28.03.2023 позивачу виповнилося 45 років, а також те, що із заявою про призначення пенсії вона звернулась 10.04.2023, то позивач має право на пенсію за Списком № 1 саме з 10.04.2023.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Згідно з абзацом 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкт владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Враховуючи той факт, що при прийнятті рішення відповідачем протиправно застосовано норму п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону про пенсійне страхування, а не норму ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення, в редакції від 09.12.2012, суд, з урахуванням норми ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, виходить за межі позовних вимог та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.
Вимоги призначити, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії на підставі п. ''а'' ч. 1 ст. 13 Закону про пенсійне забезпечення задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними. Суд звертає увагу, що відповідач, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні, ще не приймав рішення. Оскільки захисту судом підлягають лише порушені права позивача, то вказана вимога, на даний момент, не підлягає задоволенню.
Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірної поведінки відповідача, суд, у відповідності до норми ч. 8 ст. 139 КАС України, стягує з відповідача судовий збір у повному обсязі в сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 06.01.2025.

Суддя А.І. Сидорук