Справа № 340/1756/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/1756/24

провадження № 2-ап/340/42/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання відповідача у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 09.11.2022 р. по 14.11.2022 р. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 09.11.2022 р. по 14.11.2022 р. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності у відповідності до абзац пункту 4 пункту 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. за втрату працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця в розмірі 15 %;

- зобов`язати військової частини НОМЕР_1 щодо нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності у відповідності до абзац пункту 4 пункту 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. за втрату працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця в розмірі 15 %.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в результаті мінно-вибухової травми, з 09.11.2022 року по 14.11.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні, проте за вказаний період йому не була нарахована та виплачена додаткова винагорода згідно постанови КМУ від 24.02.2022 року №168. Крім того, позивач зазначає, що в результаті отриманої травми йому встановлено втрату ступеня працездатності без установлення інвалідності. У січні 2024 року позивач звернувся із заявою про виплату йому додаткової допомоги із розрахунку 100000 грн за період з 09.11.2022 по 14.11.2022 та про виплату одноразово компенсації за ушкодження здоров`я, проте заява залишена без задоволення.

Суддя ухвалою від 01.04.2024 року залишила без руху позовну заяву та встановила десятиденний строк для усунення її недоліків. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді від 16.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. Цією ж ухвалою сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Вказану ухвалу судді направлено в/ч НОМЕР_1 в його електронний кабінет та доставлено 25.03.2024 року.

Відзив на позов до суду не надходив.

Ухвалою від 04.06.2024 року суд витребував у сторін докази у справі.

Ухвалою суду від 01.08.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою від 24.09.2024 Третій апеляційний адміністративний суд скасував ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року в адміністративній справі № 340/1756/24, а справу направив до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 року справу прийнято до провадження та продовжено розгляд справи по суті.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 року витребувано додаткові докази.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 року витребувано додаткові докази.

Дослідивши зміст заяв по суті справи та докази, подані сторонами, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 року №44 зарахований на всі види забезпечення з ІНФОРМАЦІЯ_2 , як солдат призваний під час мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 ''Про загальну моблізацію'' (а.с.32).

Згідно довідки про обставини (поранення, контузії, каліцтва) від 31.12.2022 року №644/д/2 старший солдат ОСОБА_1 07.11.2022 отримав мінно-вибухову травму, акубаротравму. Травма пов`язана з захистом Батьківщини (а.с.10).

У період з 09.11.2022 по 14.11.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується Виписним єпікрізом із медичної карки стаціонарного хворого № 2981 з основним діагнозом: мінно -вибухова травма. Акубаротравма (07.11.2022) Гостра двобічна сенсоневральна приглухуватість при сприйнятті ШМ3 на праве вухо (а.с.9).

За цей період позивач стверджує, що в/ч НОМЕР_1 не здійснила нарахування та виплату додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн.

Згідно довідки про результати призначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія 12ААА №088252 від 04.08.2023 року, ОСОБА_1 мав ступінь втрати професійної працездатності 15% (а.с.8).

У зв`язку із втратою часткової працездатності, позивач вважає що має право на отримання одноразової грошову допомогу у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму.

Отже, наявність протиправної бездіяльності щодо не нарахування та не виплати за період з 09.11.2022 по 14.11.2022 одноразової грошової допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 та одноразової грошову допомогу у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

1. Стосовно не нарахування та не виплати за період з 09.11.2022 по 14.11.2022 одноразової грошової допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року (надалі - Постанова №168 у редакції чинній на час отримання поранення - листопад 2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У пункту 1 постанови №168 вказано, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Згідно довідки від 19.07.2024 року про грошове забезпечення та інші доходи ОСОБА_1 за листопад та грудень 2022 року наявне нарахування додаткової винагороди в розрізі її видів, 30000 та 70000 (а.с. 30).

На вимогу суду відповідачем надане письмове пояснення, що позивач виконував бойові (спеціальні) завдання в період з 01.11.2022 по 07.11.2022 та відповідно до довідки про обставини травми № 644/д/2 від 31.12.2022 отримав мінно-вибухову травму акубаротравму.

Відповідно до витягу з видаткової відомості № 36 за 7 днів, з 01.11.2022 по 07.11.2022 позивачу нарахована винагорода 16088,33 грн. із розрахунку 70000 грн на місяць яка була виплачена в січні 2023 року.

Позивач проходив лікування в період з 07.11.2022 по 14.11.2022 та за 8 днів лікування після поранення тобто з 07.11.2022 по 14.11.2022 йому нараховано та виплачено 18386,67 грн із розрахунку 70000 грн на місяць під час лікування, яка була виплачена у грудні 2022року. Також позивачу відповідно до відомості № 503 за листопад 2022 року, нараховано та виплачено 29550,00 грн із розрахунку 30000 на місяць, винагорода виплачена в грудні 2022 року.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язати військової частини НОМЕР_1 щодо нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності у відповідності до абзац пункту 4 пункту 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. за втрату працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця в розмірі 15 %.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 12 січня 2024 року, № 1/975 позивачу нараховано та виплачено, суму в розмірі 18788,00 грн, згідно з видатковою відомістю № 42 від 30.01.2024 року.

На підтвредженного зазначеного відповідачем надано копія витягу з розрахункової відомості та витягами з реєстірів (а.с.96-105).

Таким чином позивачу нараховані та виплачені усі передбачені чинним законодавством виплати. При цьому, суд акцентує увагу, що усі виплати були проведені до звернення позивача з цим позовом до суду. Вказане виключенає наявність публічно-правового спору.

Вказане свідчить, що на дату звернення до суду відсутній правовий спір між сторонами щодо наявності протиправної бездіяльності щодо не виплати належних позивачу сум грошового забезпечення, тобто відсутнє порушене право, яке підлягає судовому захисту.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.

Свою позицію щодо застосування Конституції України при здійсненні правосуддя Верховний Суд України свого часу відобразив у постанові Пленуму ''Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя'' від 1 листопада 1996 року №9.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 листопада 2018 року у справі №607/6092/18, від 05 червня 2019 року у справі №607/6865/18, від 11 червня 2019 року у справі №917/1338/18, визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу; натомість установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).

Відсутність спору на день звернення позивача до суду, у свою чергу, взагалі виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).

Принагідно, суд зауважує, що усі письмові пояснення відповідачем подані через системи Електронний суд, у якій зареєстрований і позивач (позов поданий через Електронний суд), тобто з позицією відповідача позивач обізнаний. При цьому, жодного заперечення стосовно виплати йому належних сум, позивачем не вказано.

Відповідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд констатує про відсутність порушеного права позивача щодо невиплати належних йому сум грошового забезпечення станом на день звернення позивача до суду. Вказане є беззаперечною підставою для відмови в позові, з огляду на безпідставність звернення до суду із вказаним позовом.

Натомість відповідачем, реалізуючи приписи частини 2 статті 77 КАС України, доведено про відсутність наявності публічно-правового спору щодо виплат зазначених позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 стосовно не виплати належних позивачу сум. Судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК