Справа № 400/11069/24
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 січня 2025 р. № 400/11069/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу

за позовомВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаЗаводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), вул. Робоча, 1,м. Миколаїв,54006,

провизнання протиправною та такою, що не підлягає виконанню постанови від 08.11.2024 року ВП № 76507032 в частині,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 (далі - позивач) до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (далі - відповідач) про визнання протиправними та визнання такою, що не підлягає виконанню, постанови від 08.11.2024 року у ВП № 76507032 в частині.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору.

Вимоги ухвали виконано позивачем, надано суду докази сплати судового збору у встановленому розмірі.

Ухвалою суду від 12.12.2024 суд відкрив провадження у справі, постановив, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

В період з 16.12.2024 по 30.12.2024 суддя Дерев`янко Л.Л. перебувала у відпустці відповідно до наказу голови Миколаївського окружного адміністративного суду № 318-б від 11.12.2024.

Ухвалою від 31.12.2024 виправлено помилку в ухвалі про відкриття провадження від 12.12.2024, зазначено, що розгляд справи відбуватиметься з особливостями, встановленими ст. 287 КАС України щодо розгляду термінових справ.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідачем постановою про відкриття виконавчого провадження № 76507032, за яким позивач є боржником, визначено виконавчий збір у розмірі 32000,00 грн та витрати виконавчого провадження. На думку позивача постанова в цій частині є протиправною, оскільки виконавчі дії у виконавчих провадженнях з виконання рішень, боржниками за якими є військові частини зупиняються. Як на правову підставу позивач посилається на абзац 22 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Просить позов задовольнити.

Відповідач 26.12.2024 направив до суд відзив на позовну заяву з копіями матеріалів виконавчого провадження № 76507032.

Відповідач у відзиві висловив незгоду з позовними вимогами. Заперечення проти позову мотивовані тим, що рішення, яке підлягало примусовому виконанню в рамках виконавчого провадження № 76507032 не було виконане позивачем до відкриття виконавчого провадження. Питання про стягнення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження вирішуються одночасно з відкриттям провадження. Отже, на думку відповідача, державний виконавець діяв правомірно. Також, відповідач відхиляє посилання на положення абзацу 22 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Просить позов задовольнити.

Відзив доставлений до кабінету позивача в підсистемі Електронний суд 26.12.2024.

Інших заяв і клопотання від учасників справи до суду не надійшло.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2024 по справі № 400/4969/24 Миколаївським окружним адміністративним судом 06.11.2024 видано виконавчий лист, яким зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за мобілізацією за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком.

07.11.2024 до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява представника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом по справі №400/4969/24.

08.11.2024 старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Підлепнюком В.В. прийнято постанови на підставі зазначеного виконавчого листа:

- про відкриття виконавчого провадження № 76507032, якою встановлено строк для виконання боржником (військовою частиною НОМЕР_2 ) рішення суду - 10 робочих днів, передбачено стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 32000.00 грн, витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн.;

- про стягнення з боржника виконавчого збору, в якій зазначено, що постанова є виконавчим документом;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

21.11.2024 від командира військової частини НОМЕР_1 на адресу Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання про закінчення виконавчого провадження, мотивоване тим, що до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме о 09.год 08.11.2024 постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 400/4969/24 виконана відповідачем. На підтвердження цього відповідачем надано витяг з наказу № 156-РС від 08.11.2024.

Як вбачається з позову і доданих до нього додатків, предметом оскарження позивачем є постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження № 76507032 у частині стягнення з позивача як боржника виконавчого збору у розмірі 32000,00 грн і витрат виконавчого провадження.

Суд, всебічно , повно, об`єктивно оцінивши досліджені у справі докази, дійшов таких висновків.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

За частиною другою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя статті 27 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч.1. ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 27 Закону № 1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до частини першої статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

За частиною другою статті 42 Закону № 1404-VIII витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 13 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) при виконанні рішення немайнового характеру у разі, якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення.

За пунктом 8 розділу III Інструкції № 512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір стягується із суми, яку не було сплачено боржником до відкриття виконавчого провадження. .

Розрахунок нарахування виконавчого збору (додаток 17) обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

В зв`язку з запровадженням в Україні воєнного стану до Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII внесені зміни законами № 2129-IX від 15.03.2022, № 2468-IX від 28.07.2022, № 3048-IX від 11.04.2023.

Абзацом 22 пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII, передбачено зупинення у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Застосовуючи ці приписи релевантних джерел права в даній справі, суд зазначає таке.

Аналізуючи норми вищенаведеного законодавства з примусового виконання судових рішень, суд робить висновок, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом. Під час вчинення виконавчих дій виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначається про стягнення виконавчого збору. Разом із тим, слід зазначити, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

При цьому, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

При цьому , суд зауважує, що у виконавчому провадженні з примусового виконання судового рішення немайнового характеру розмір й підстави стягнення виконавчого збору не залежать від повного або часткового виконання виконавчого документа. Виконавчий збір у цьому випадку має фіксований розмір і стягується з боржника. Такої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 640/31541/20.

Враховуючи, що норми статті 27 Закону № 1404-VIII містять вичерпний перелік підстав та умов за якими виконавчий збір не стягується і той факт, що виконавчий лист по справі № 400/4969/24 цим умовам не відповідає, дії державного виконавця щодо включення до постанови про відкриття виконавчого провадження № 76507032 відповідних пунктів про стягнення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, є правомірними.

Оцінюючи мотиви позивача щодо протиправності стягнення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, суд зазначає таке.

Позивач, з посиланням на абзац 22 пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII, наполягає, що в зв`язку з тим, що вчинення виконавчих дій у виконавчих провадження, за якими боржником є військова частина, зупиняються, виконавчі дії зі стягнення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження є протиправними.

Суд вважає посилання позивача на норми абзацу 22 пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII таким, що не має правового значення по суті заявлених вимог, оскільки зазначеними нормами передбачено зупинення виконавчих дій, а не заборона відкриття виконавчого провадження. Відтак, ці норми не могли бути підставою для відмови стягувачу у відкритті виконавчого провадження. Оскільки, як вже зазначалось вище, державний виконавець зобов`язаний стягнути виконавчий збір при відкритті виконавчого провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження є законною.

Суд звертає увагу позивача, що питання, пов`язані з наявністю чи відсутністю підстав для зупинення виконавчого провадження, не є предметом дослідження у цій справі з огляду на позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази, суд дійшов висновку про правомірність постанови державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Підлепнюка В.В. від 08.11.2024 про відкриття виконавчого провадження № 76507032, якою передбачено стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 32000.00 грн, витрат виконавчого провадження у розмірі 369,00 грн.

Відтак, суд не має підстав для задоволення як основної позовної вимоги про визнання зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження № 76507032 протиправною в частині, так і похідних позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Робоча, 1,м. Миколаїв,54006 ) відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 287 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.Л. Дерев`янко