Справа № 500/5838/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5838/24

06 січня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії, не виплати компенсації втрати частини доходу, не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_1 , з надбавкою як дитині війни та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплатити компенсацію втрати частини доходу за весь період невиплати пенсії та за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що до серпня 1993 року ОСОБА_1 проживала в АДРЕСА_1 , отримувала пенсію за віком, надалі виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку з чим виплату пенсії їй було припинено.

28.11.2015 представник позивача звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком. Управлінням Пенсійного фонду України виплату пенсії не поновлено, через що представник позивача звернувся до суду з позовом.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.01.2016 по справі № 607/19541/15-а позов задоволено частково, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 28.11.2015 з урахуванням усіх перерахунків. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 апеляційну скаргу представника позивача задоволено частково, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області здійснити перерахунок та поновлення виплати ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії, починаючи з 22.06.2015.

В подальшому виплата пенсії знову зупинена. 03.02.2023 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про поновлення її виплати з дати припинення з компенсацією втрати частини доходів та виплату пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок, відкритий в АТ "ОТП Банк". У відповідь листом від 16.02.2023 відповідач повідомив, що виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено до з`ясування з 01.04.2021 відповідно до інформації АТ КБ "ПриватБанк", наданої листом від 05.01.2021, того, що пенсія зараховувалась у період останніх 12 місяців, але не виконувалось одержання коштів протягом останніх 12 місяців.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року по справі № 500/3271/23 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не поновлення невиплати пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії та проводити її виплату на банківський рахунок за заявою від 03.02.2023 року поданою представником за довіреністю.

На звернення представника позивача від 31.05.2024 стосовно виконання вказаного рішення та виплати пенсії, відповідач листом від 17.06.2024 повідомив останнього, що виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено з 01.04.2021 у розмірі визначеному станом на 22.06.2015.

Також зазначено, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі № 500/3271/23 не містить зобов`язань щодо перерахунків пенсії ОСОБА_1 , як і не містить зобов`язань щодо виплати компенсації втрати частини доходу.

Ухвалою судді від 07.10.2024, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

05.11.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що поновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон проводиться у розмірах, визначених на дату припинення її виплати, якщо інше не зазначено у рішенні суду, тому виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено з 01.04.2021 у розмірі визначеному станом на 22.06.2015.

Зазначає, що сума заборгованості за період з 01.04.2021 по 31.03.2022 та за період з 01.02.2023 по 30.06.2024 включена у додаткову відомість червня поточного року. Заборгованість за період з 01.04.2022 по 31.01.2023 буде виплачуватися щомісячно рівними частинами, що не перевищують місячний розмір пенсії.

Вказує, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №500/3271/23 не містить зобов`язань щодо виплати компенсації втрати частини доходу.

Також зазначає, що сума заборгованості не може бути виплачена, у зв`язку із невідповідністю реквізитів банківського рахунку, тому позивачці було рекомендовано звернутися із відповідною заявою про виплату пенсії, обравши один із способів звернення, передбачений законодавством (арк. справи 30).

24.12.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшли додаткові пояснення, в яких серед іншого зазначено, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №500/3271/23 не містить зобов`язань щодо перерахунків пенсії ОСОБА_1 , щодо виплати компенсації втрати частини доходу та щодо надбавки як дитині війни, тому після виконання вищевказаного рішення з 03.02.2023 пенсію позивачці призначено в твердому розмірі від 01.04.2021 (арк. справи 35).

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, отримувала пенсії за віком.

У серпні 1993 року позивач виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку з чим виплату пенсії у 2015 році було припинено. Такі дії територіального органу пенсійного фонду оскаржувалися позивачем у судовому порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 13.12.2018, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.01.2016 у справі №607/19541/15-а скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області щодо непоновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області здійснити перерахунок та поновити виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії, починаючи з 22.06.2015. Позовні вимоги в частині поновлення раніше призначеної пенсії за період з 28.11.2012 по 21.06.2015 включно залишено без розгляду.

На звернення представника позивача від 15.12.2022, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надано відповідь від 28.12.2022, зміст якої зводиться до того, що виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено до з`ясування з 01.04.2021 відповідно до інформації АТ КБ "ПриватБанк", наданої листом від 05.01.2021 №20.1.0.0.0/7 -20210104/2580, про те, що пенсія зараховувалась у період останніх 12 місяців, але не виконувалось одержання коштів протягом останніх 12 місяців. Такі дії територіального органу пенсійного фонду оскаржувалися позивачем у судовому порядку.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №500/3271/23, яке набрало законної сили 29.09.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не поновлення невиплати пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії та проводити її виплату на банківський рахунок за заявою від 03.02.2023, поданою представником за довіреністю.

31.05.2024 представник позивача звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, в якій просив:

повідомити стан виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року по справі № 500/3271/23;

повідомити підстави нездійснення масового перерахунку розміру пенсії;

перерахувати розмір пенсії в порядку передбаченому Законом;

надіслати довідку про нараховану та виплачену пенсію з 22.06.2015 року по червень 2024 року та виписку-розпорядження з призначення пенсії;

виплатити компенсацію втрати частини доходу за весь період невиплати пенсії та за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі;

пенсію виплачувати в АТ "Ощадбанк" відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам;

повідомити дату та спосіб виплати (арк. справи 10 зворот).

До вказаної заяви було долучено довіреність №556/22 від 11.09.2022 та заяву АТ "Ощадбанк" від 28.05.2024.

У відповідь на вказану заяву, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 17.06.2024 повідомило представнику, що поновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне міси проживання за кордон проводиться у розмірах, визначених на дату припинення виплати, якщо інше не зазначено у рішенні суду. Відповідно виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено з 01.04.2021 у розмірі визначеному станом н 22.06.2015, оскільки рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.202 у справі №500/3271/23 не містить зобов`язань щодо перерахунків пенсії ОСОБА_1 .

Також у даному листі зазначено, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №500/3271/23 не містить зобов`язань щодо виплати компенсації втрати частини доходу.

Щодо виплати пенсії через банківську установу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області у вказаному листі повідомлено наступне.

Згідно з пунктом 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банка затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, заява про виплату пенсії або заява про виплату пенсії з відкриттям рахунка подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Також заява про виплату пенсії може прийматися органом Пенсійного фонду України через установи уповноваженого банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

Крім цього, заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

Тому для виплати пенсії через AT "Ощадбанк", Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області рекомендовано ОСОБА_1 звернутися із відповідною заявою, обравши один із способів, передбачений законодавством (арк. справи 12-13).

Вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яка полягає у не здійсненні перерахунку розміру пенсії, не виплати компенсації втрати частини доходу, не виплати надбавки як дитині війни, не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок протиправною, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Як зазначалося вище, підставою для звернення до суду ОСОБА_1 слугувало: 1) не здійснення перерахунку розміру пенсії; 2) не виплата компенсації втрати частини доходу; 3) не виплата надбавки як дитині війни; 4) не виплата пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 .

За визначенням статті 1 Закону №1058-ІV, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Стаття 28 Закону №1058-ІV визначає мінімальний розмір пенсії за віком.

У редакції, чинній на дату поновлення позивачу пенсії, частинами 1 та 3 статті 28 Закону №1058-ІV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Отже, наведеними нормами встановлено право на отримання особою мінімальної пенсії за віком за умови виконання двох умов - досягнення пенсійного віку та наявність необхідного страхового стажу.

Згідно протоколу перерахунку пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснено поновлення позивачу пенсії за віком з 01.04.2021 року, розмір пенсії складає 949,00 грн за наявності страхового стажу 37 років 07 місяців 03 дні (арк. справи 38).

У графі особливості протоколу відповідачем вказано: "Не підлягають МП, призначення за рішенням суду в твердому розмірі - з 01.04.2021 довічно. Призначено за рішенням суду - з 03.02.2023 по довічно".

Щодо наведеного, суд зазначає наступне, суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 42 Закону №1058-IV, яка регулює питання індексації та перерахунку пенсій, для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Із наведеного правового регулювання слідує, що з дня поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону №1058-IV та будь-яких обмежень прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду, наведеним Законом не встановлено.

Крім того, перерахунок пенсій здійснюється автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом і відповідач не наділений правом самостійно визначати розмір пенсії позивача.

Отже, при поновленні позивачу пенсії відповідачем безпідставно встановлено особливість "Не підлягають МП, призначення за рішенням суду в твердому розмірі - з 01.04.2021 довічно. Призначено за рішенням суду - з 03.02.2023 по довічно", що призвело до порушення його прав на належний розрахунок пенсії, оскільки Закон України №1058 не містить застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати та заборону перерахунків пенсій осіб, які постійно проживають за межами України.

Крім того, Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, а тому посилання відповідача на відсутність у рішенні суду щодо зобов`язання проведення перерахунку пенсії у разі збільшення розмірів мінімальної пенсії позивачу є безпідставними.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021 у належному розмірі з врахуванням автоматичних перерахунків є протиправною. Тому з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у належному розмірі з врахуванням автоматичних перерахунків.

Щодо не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року (далі - Порядок № 159).

Статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно із п. 2 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). При цьому право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Компенсація за порушення строків виплати доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності і господарювання застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм викладено Верховним Судом, у постановах від 24.07.2024 у справі №600/1941/22-а та від 04.12.2024 №380/24300/23.

Відповідно до статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З системного аналізу правових норм слідує, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу".

Отже, право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу (пенсії). Аналогічно зазначив Верховний Суд у постанові від 04.12.2024 №380/24300/23.

Поряд із цим, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено виплату нарахованої пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2021. Крім цього, як стверджує і сам відповідач, зазначена заборгованість не може бути виплачена, у зв`язку із невідповідністю реквізитів банківського рахунку.

Така компенсація, у разі порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, має здійснюватись відповідачем одночасно з виплатою основної суми доходу.

А тому, з урахуванням наведеного, позовні вимоги про нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини нарахованої пенсії у зв`язку із порушенням строків виплати заявлені передчасно.

Відтак, позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Щодо не виплати ОСОБА_1 надбавки як дитині війни.

Закон України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-IV установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Відповідно до статті 6 Закону №2195-ІV (у редакції, чинній на час набрання вказаним Законом чинності) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Положеннями підпункту 2 пункту 34 Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014 у Законі України "Про соціальний захист дітей війни" у частині першій статті 6 слова "у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни" замінено словами "у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Вік ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 2 вересня 1945 року складав 9 років. Таким чином позивач має право на підвищення до пенсії у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, як дитина війни.

Поряд із цим, як слідує із протоколу перерахунку пенсії позивачки, вказане підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, після поновлення виплати її пенсії з 01.04.2021 відповідачем не встановлене.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не встановлення підвищення до пенсії ОСОБА_1 як дитині війні, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України є протиправною. Тому з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області встановити та виплачувати з 01.04.2021 підвищення до пенсії ОСОБА_1 як дитині війні, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Щодо не виплати пенсії на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 662 (далі - Порядок) одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Згідно з п. 10 Порядку заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.

Органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення формують перелік одержувачів на підставі отриманих заяв про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка та разом із необхідними для відкриття поточних рахунків таким особам документами та відомостями, визначеними нормативно-правовими актами Національного банку, подають його відповідному уповноваженому банку у строки, визначені у договорі, але не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття документів.

Уповноважений банк може відмовити у відкритті поточного рахунка одержувачу з підстав, визначених законодавством та/або нормативно-правовими актами Національного банку, або у разі надання не в повному обсязі та/або недостовірної інформації чи документів, що містять недостовірну/неправдиву інформацію, та/або будь-яких інших відомостей, необхідних уповноваженому банку для відкриття поточного рахунка згідно з вимогами законодавства та/або нормативно-правових актів Національного банку, про що повідомляє відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення із зазначенням причин відмови у відкритті рахунка для інформування одержувача або подання відсутньої/уточнювальної інформації, відсутніх відомостей та/або документів.

Уповноважений банк щомісяця не пізніше 20 числа подає органам Пенсійного фонду України або органам соціального захисту населення перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України та органів соціального захисту населення поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами, а в разі відмови у відкритті поточного рахунка - інформацію про причину відмови.

Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

Отже, з аналізу положень вказаного Порядку вбачається, що підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п. 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами).

Втім, жоден з пунктів Порядку №22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у пункті 1.1 термін заявник, як вже зазначено вище, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю.

Слід зазначити, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.

Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 року по справі №280/6637/22 дійшов такого правового висновку:

"55. Слід зазначити, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.

56. Таким чином, колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.

57. У справі, що розглядається, суди встановили, що на виконання судового рішення у справі у справі №280/4551/21 відповідачем-1 було поновлено виплату пенсії позивачу з 07.10.2009 і обчислено її розмір - 1188,33 грн. Проте, пенсія позивачу фактично виплачена не була. У заяві від 07.11.2022 позивач зазначав реквізити банківського рахунка, через який він бажає отримувати пенсію. Відповідачами зазначене прохання позивача проігноровано.

58. З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне з метою захисту прав позивача зобов`язати відповідача-1 виплатити пенсію, нараховану позивачу за результатом розгляду справи №280/4551/21, на реквізити банківського рахунка, зазначеного позивачем у заяві від 07.11.2022.".

Як зазначалося вище, при зверненні представника позивача до відповідача із заявою від 31.05.2024, останній було надано і заяву про виплату пенсії або грошової допомоги від 28.05.2024 із зазначеним поточним рахунком, на який слід здійснювати нарахування її пенсії (арк. справи 11). Вказана заява містить підпис уповноваженого працівника банку та печатку установи.

Суд зауважує, що хоч відповідач і вказує на те, що заборгованість з нарахованої з 01.04.2021 пенсії позивачки не може бути виплачена, у зв`язку із невідповідністю реквізитів банківського рахунку, однак не наводить жодної конкретизації такої невідповідності.

Тому, суд приходить до переконання, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 на визначений пенсіонером у заяві від 28.05.2024 банківський рахунок та реквізити.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі пропорційному до задоволення позовних вимог, в сумі 908,40 грн.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не здійснення з 01.04.2021 перерахунку пенсії ОСОБА_1 у належному розмірі з врахуванням автоматичних перерахунків, не встановлення підвищення до пенсії ОСОБА_1 як дитині війні, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України та не виплаті пенсії ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок у заяві від 28.05.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у належному розмірі, враховуючи автоматичні перерахунки, підвищення до пенсії як дитині війні та на визначений банківський рахунок і реквізити, які вказані у заяві уповноваженого представника банку від 28.05.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 06 січня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.