Справа № 380/5346/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/5346/24 пров. № А/857/20281/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року (головуюча суддя: Сподарик Н.І., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 , 12.03.2024 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 43 від 06.02.2024 про відмову щодо перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу» та перехід на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з дня звернення із заявою від 30.01.2024 та здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 29.01.2024 № 4 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця від 29.01.2024 № 5, виданих департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.01.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перехід на інший вид пенсії - пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 06.02.2024 за № 43 отримала відмову у перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу». Підставою відмови у призначенні пенсії державного службовця є те, що відсутній стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889, оскільки посади, на яких вона працювала не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, а на посадах осіб органів місцевого самоврядування, яким присвоєно ранг посадової особи органу місцевого самоврядування дія Закону № 889 не поширюється, а тому підстав для призначення пенсії за нормами Закону № 889 немає.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 43 від 06.02.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 04.07.2001 по 26.04.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.01.2024 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 грн 20 копійок.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилися сторони та оскаржили в апеляційному порядку.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги позивачка покликається на те, що судом першої інстанції не наведено жодного аргументу на підтвердження невідповідності поданих довідок вимогам встановленого зразка формі, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям». Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.01.2024 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні та в цій частині постановити нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з дня звернення із заявою від 30.01.2024 та здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 29.01.2024 № 4 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця від 29.01.2024 № 5, виданих департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області обґрунтовуючи апеляційні вимоги покликається на те, що з 04.07.2001 набрав чинності Закон України від 07.06. 2001 «Про службу в органах місцевого самоврядування», згідно з яким керівні працівники і спеціалісти місцевих рад набули статусу посадових осіб органів місцевого самоврядування. А тому періоди роботи на посадах службовців органів місцевого самоврядування можуть бути зараховані до стажу державної служби лише до 04.07.2001. Відтак, оскільки, станом на 01.05.2016 у позивачки відсутній необхідний стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889, а на працівників державних органів, яким присвоюються спеціальні звання, дія Закону № 889 не поширюється, підстави для призначення пенсії за нормами ст. 37 Закону № 3723 відсутні. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, 23.09.2024 подало відзив на апеляційну скаргу в якому просило апеляційну скаргу відхилити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційні скарги подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09 липня 2021 року.

Позивачка 30.01.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо переведення її на пенсію державного службовця.

За принципом екстериторіальності заява була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 06.02.2024 № 43 відмовлено у перерахунку пенсії позивачки згідно Закону України «Про державну службу». Підставою відмови у призначенні пенсії державного службовця є те, що у позивачки відсутній стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889.Час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ до 04.07.2001, тобто на дату набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Особи, які станом на 01.05.2016 (дату набрання чинності Законом № 889-VIII) не мають необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ, права на пенсію відповідно до ст. 38 Закону № 3723-ХІІ, з урахуванням вимог, визначених у пунктах 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII не мають.

Вважаючи відмову протиправною, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення позивачки до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (30.01.2024), у неї були наявні всі умови, які необхідні для призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про держану службу», п. п. 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу», а саме позивачка досягла 64 річного віку, набула більше 35 років страхового стажу, а стаж роботи на посадах державного службовця станом на 01.05.2016 становив понад 20 років, при цьому позивачка на зазначену дату займала посаду державної служби та продовжував працювати.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (далі Закон № 889-VIII).

Статтею 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 № 822/254/18, від 15.12.2020 у справі № 560/2398/19, від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою для відмови у призначенні пенсії державного службовця позивачці, згідно рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 06.02.2024 № 43, було те, що у ОСОБА_1 відсутній стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889. Оскільки час роботи в органах місцевого самоврядування, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише до 04.07.2001, тобто на дату набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Однак, такі висновки Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на таке.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ стаж державної служби обраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (діяв до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889)

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно із пунктом 4 цього Порядку, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», зараховується до стажу державної служби.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених правових норм викладено у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року справа № 825/1453/18, від 11 квітня 2023 року справа № 1.380.2019.003855, від 09 травня 2023 року справа № 560/928/20.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки періоди роботи позивачки в органах місцевого самоврядування зараховуються до стажу державної служби для призначення пенсії за віком згідно із пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а тому оскаржуване рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 06.02.2024 року № 43 підлягає скасуванню та необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 04.07.2001 по 26.04.2022.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки на момент звернення позивачки до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (30.01.2024), у неї були наявні всі умови, які необхідні для призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про держану службу», п. п. 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889 № «Про державну службу», а саме позивач досягла 64 річного віку, набула більше 35 років страхового стажу, а стаж роботи на посадах державного службовця станом на 01.05.2016 становив понад 20 років, а тому необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.01.2024 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

Щодо вимог позивачки зобов`язати здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 29.01.2024 № 4 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця від 29.01.2024 № 5, виданих Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Так, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Тобто, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, а для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

Отже, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання до вчинення певних дій, є невідповідність їх вимогам чинного законодавства.

При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними та як наслідок зобов`язання до їх вчинення, є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Враховуючи вищенаведене, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи, натомість у спірних правововідносинах пенсійним органом ще не вчинені дії по переведенню ОСОБА_2 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця, з урахуванням висновків суду, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивачки зобов`язати здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки від 29.01.2024 № 4 та довідки від 29.01.2024 № 5, виданих Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради є передчасними.

Таким чином, апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не спростовують правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

постановив:

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі № 380/5346/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін