Справа № 400/12393/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

06 січня 2025 р. № 400/12393/24
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Птичкіна В.В., ознайомившись з матеріалами

адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання протиправним рішення від 29.11.2024 №9/1/16024 та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якій просить:

"1 . Визнати протиправними рішення, вчиненні Відповідачем на виконання рішення Миколаївського ОАС по справі №400/11885/23 при складанні фінансової довідки від 29.11.2024 №9/1/16024 у частині застосування понижуючого коефіцієнта при обчисленні окремих додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби та щомісячної премії) та не врахування при проведенні вищевказаних розрахунках окремих додаткових видів грошового забезпечення, включно із щомісячною премією, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року.

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з визначеним розміром посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на І січня 2023 року (без використання обмеження у розмірі 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, а також, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та щомісячної премії, із застосуванням при проведенні обчислення усіх додаткових видів, включно і надбавки за особливості проходження служби та щомісячної премії, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року для здійснення обчислення та перерахунку ПФУ з 01 лютого 2023 року основного розміру пенсії".

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на таке.

На обґрунтування позовних вимог позивач цитує резолютивну частину рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 у справі № 400/13885/23, зазначає, що воно прийняте до виконання відповідачем та повідомляє суть вчинених відповідачем дій на його виконання.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати протиправними дії відповідача, вчинені при виконанні рішення суду від 30.10.2024 у справі № 400/13885/23 і зобов`язати відповідача вчинити певні дії на виконання такого рішення суду.

Наведене вище свідчить про те, що позовна заява подана з метою спонукати відповідача вчинити певні дії на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 у справі № 400/13885/23.

Відповідно до вимог частин другої, четвертої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

За нормами частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до вимог частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У постановах від 17.04.2019 (справа № 355/1648/15-а), від 12.05.2020 (справа № 815/2252/16), від 16.12.2021 (справа № 170/167/17) Верховний Суд дійшов висновку, що «…зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень».

Між сторонами існував публічно-правовий спір, який вирішений судовим рішенням від 30.10.2024 у справі № 400/13885/23.

Позивач не згоден з діями відповідача, вчиненими на виконання рішення суду від 30.10.2024 у справі № 400/13885/23.

Отже, вимоги позивача не підлягають до розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статей 382-383 Кодексу адміністративного судочинства України в межах справи № 400/13885/23.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 31.01.2022 № 400/822/20.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищезазначеного, керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна