Справа № 120/13137/24
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2025-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 січня 2025 р. Справа № 120/13137/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури в інтересах Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Барської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Жмеринської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з адміністративним позовом до Барської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправною бездіяльністю відповідача щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із внесення відомостей про земельну ділянку гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення до Державного земельного кадастру. Так, прокурор наголошує на тому, що чинне законодавство установлює обов`язкове встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Ухвалою суду від 08.10.2024 року відкрито провадження у цій справі.

Вказану ухвалою доставлено до Електронних кабінетів в ЄСІТС учасникам справи.

Разом з тим, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Ознайомившись з наявними матеріалами справи, суд встанови такі обставини.

Жмеринською окружною прокуратурою під час виконання повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" виявлено факти порушень законодавства у галузі охорони та використання об`єктів природно-заповідного фонду на території Жмеринського району.

Так, встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вінницької обласної ради народних депутатів "Про класифікацію і мережу територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення області віднесено гідрологічну пам`ятку природи місцевого значення джерело "Комсомолка" площею 0,01 га, що розташована та території с. Матейків.

Рішенням позачергової сесії 13-ої сесії 5-го скликання Матейківської сільської ради надано дозвіл на встановлення меж об`єкту природоохоронного заповідного фонду "Джерело Комсомолка", орієнтовною площею 0,01 га, що знаходиться в с. Матейків Барського району Вінницької області.

В 2009 році ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на підставі рішення позачергової 13-ої сесії 5-го скликання Матейківської сільської ради, розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гідрологічної пам`ятки природоохоронного заповідного фонду "Джерело Комсомолка" на території Матейківської сільської ради Барського району Вінницької області.

Відповідно до Положення про гідрологічну пам`ятку природи місцевого значення "Джерело Марії Загребельної" (колишня назва "Джерело Комсомолка"), затвердженого наказом Департаменту екології та природніх ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації № 22ОД від 16.03.2017 року, ця пам`ятка природи входить до складу природно-заповідного фонду України охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання (п. 1.3 Положення).

Відповідно до пункту 1.2 цього положення пам`ятка природи загальною площею 0,01 га, розташована на території с. Матейків Барського району Вінницької області знаходиться в користуванні Матейківської сільської ради (далі - Користувач). Пунктом 1.4 встановлено, що територія, якій надано статус пам`ятки природи не вилучається із користування Землекористувача, який здійснює в її межах свою діяльність згідно з цим Положенням.

Межі пам`ятки природи встановлюється в натурі, оформляються відповідними знаками та інформаційними матеріалами, наносяться на планово-картографічні матеріали територіальних органів Держземагенства та землекористувача, відображаються у відповідних формах статистичної звітності з кількісного обліку земель та землевпорядної документації, обов`язково враховується при реконструкції та розвитку прилеглих територій.

Пунктом 3.4 цього Положення встановлено, забезпечення режиму охорони території земельних ділянок у межах пам`ятки природи здійснюється землекористувачем.

Так, відповідно до охоронного зобов`язання № 18/17 від 21.03.2017 року Департаментом екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації, Матейківська сільська рада дає зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення "Джерело Марії Загребельної".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року № 707-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області" до складу Барської територіальної громади увійшла територія Матейківської сільської ради Жмеринського району.

Таким чином, Барська міська рада є правонаступником всіх прав та обов`язків Матейківської сільської ради.

Водночас, відповідно до листа головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0.6-7280/2-24 від 06.08.2024 року, відомості про територію гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення "Джерело Марії Загребельної", розташованої на території Барської територіальної громади Жмеринського району до Державного земельного кадастру не вносились.

Також, за інформацією Управління розвитку територій та інфраструктури Вінницької обласної військової адміністрації № 01-15-01/157 від 15.01.2024 року до Управління проект землеустрою щодо організації та встановлення меж гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення "Джерело Марії Загребельної" не надходив. Межі зазначеного об`єкта природно-заповідного фонду в натурі не винесено, що свідчить про відсутність належним чином оформлених (розроблених уповноваженими проектними організаціями та погоджених обласною адміністрацією) проектів у попередні роки.

За інформацією Барської міської ради № 52/1-1171вих-24 від 30.07.2024 року, міською радою не приймалося та не погоджувалося рішення щодо встановлення меж в натурі об`єкта природо-заповідного фонду "Джерело Марії Загребельної".

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів з проведення робіт із внесення відомостей про земельну ділянку гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд керується таким.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" №1264-ХІІ від 25 червня 1991 року (далі - Закон № 1264-ХІІ) передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.

Згідно зі статті 5 Закону № 1264-ХІІ державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.

Пунктом "і" частини 1 статті 19 Закону №1264-ХІІ передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

Згідно з частиною 2 статті 61 Закону № 1264-ХІІ до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.

Відповідно до частин другої, третьої статті 2 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (далі - ЗК України) суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно з пунктом "в" частини 1 статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Пунктами "д", "к" частини 1 статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (стаття 44 ЗК України).

Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини сьомої статті 79-1 ЗК України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Частиною восьмою статті 79-1 ЗК України передбачено, що у разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" № 2456-ХІІ від 16.06.1992 року (далі - Закон № 2456-ХІІ) межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Частиною третьою статті 26 Закону № 2456-ХІІ передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до частини третьої статті 60 Закону № 2456-ХІІ органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про землеустрій" № 858-IV від 22.05.2003 року (далі - Закон № 858-IV) під проектом землеустрою розуміють сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Відповідно до статті 19 Закону № 858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності.

Згідно із статтею 20 Закону № 858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Статтею 22 цього ж Закону передбачено, що підставою для здійснення землеустрою є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Згідно із статтею 25 Закону № 858-IV одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Статтею 47 Закону № 858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відомості про межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, межі обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів вносяться до Державного земельного кадастру.

Таким чином, природоохоронне законодавство України передбачає ідентифікацію територій природно-заповідного фонду, в тому числі шляхом встановлення в натурі їх меж, для чого в обов`язковому порядку розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.

Водночас, відповідно до матеріалів справи, щодо гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення "Джерело Марії Загребельної" не вжито заходів щодо винесення меж заказника в натурі.

Так, судом встановлено, що з 2009 року (рік розроблення технічної документації) Барською міською радою не вживалося жодних заходів щодо внесення інформації про межі об`єкта до Державного земельного кадастру.

Відповідно, вказане, унеможливлює якісне забезпечення режиму заповідного об`єкту, його належну охорону та збереження, оскільки земельна ділянка до Державного земельного кадастру не внесена та межі заказника чітко не визначені, що підтверджується матеріалами справи, то є ймовірність використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, протиправне вибуття її у приватну власність, що у свою чергу ставить під загрозу збереження території об`єкта природно-заповідного фонду.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем тривалий час не вживаються заходи з організації проведення робіт із винесення меж гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення "Джерело Марії Загребельної" та закріплення їх в натурі (на місцевості), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень частини 2 статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області (вул. Національна, 6а, м. Жмеринка, ) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, ) до Барської міської ради (вул. Святого Миколая, 18, м. Бар, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 7) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Барської міської ради щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із внесення відомостей про земельну ділянку гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення "Джерело Марії Загребельної" до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати Барську міську раду відповідно до вимог чинного законодавства забезпечити організацію проведення робіт із внесення відомостей про земельну ділянку гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення "Джерело Марії Загребельної" до Державного земельного кадастру.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович