Справа № 120/9131/23
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 січня 2025 р. Справа № 120/9131/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом керівника Хмільницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов керівника Хмільницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю відповідача щодо невжиття заходів, спрямованих на ліквідацію непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які знаходяться в с. Білопілля Глуховецької об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області.

Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що Глуховецька селищна рада звернулася до голови Вінницької ОВА з проханням визначити кошторис даних робіт з перезахоронення відходів, оскільки у селищній раді немає можливості виконання робіт власними силами.

Позивачем надано відповідь на відзив.

Відповідач правом надання заперечень не скористався.

Суд, вивчивши матеріали справи та, оцінивши наявні у ній докази, в їх сукупності, встановив наступні обставини.

Згідно інформації управління розвитку територій та інфраструктури Вінницької обласної військової адміністрації на території Глуховецької об`єднаної територіальної громади Хмільницького району в с. Білопілля знаходяться 2800 кг безхазяйних непридатних хімічних засобів захисту рослин.

Крім того, на запит окружної прокуратури управлінням розвитку територій та інфраструктури Вінницької обласної військової адміністрації надано копії комісійних актів обстеження місць зберігання хімічних засобів захисту рослин на території Глуховецької об`єднаної територіальної громади Хмільницького району.

Відповідно до акту обстеження місця зберігання та визначення кількості непридатних та заборонених до використання хімічних засобів захисту рослин на території с. Білопілля, комісією Козятинської районної державної адміністрації встановлено, що 22 тон сипучих та 2,8 тони рідких хімічних засобів захисту рослин зберігаються за межами населеного пункту у приміщенні складу (який перебуває у незадовільному стані) на відстані 800 метрів від водних об`єктів та 800 метрів - від житлових об`єктів.

Згідно висновків комісії вищевказані хімічні засоби захисту рослин підлягають утилізації.

З інформації Глуховецької селищної ради №43 від 20.03.2023, наданої на запит окружної прокуратури, встановлено, що звалище непридатних хімічних засобів захисту рослин, що знаходяться на території с. Білопілля, не ліквідовано, з покращення погодних умов Управлінням містобудування, архітектурної діяльності, комунальної власності, житлово-комунального господарства, благоустрою та земельних відносин селищної ради буде проведено перезахоронення відходів та ремонт саркофагу.

Також відповідно до листа Глуховецької селищної ради №470 від 25.05.2023, наданого на запит окружної прокуратури, встановлено, що звалища непридатних хімічних засобів захисту рослин, які знаходяться за межами населеного пункту с. Білопілля, не ліквідовані у зв`язку з відсутністю можливості виконати дані роботи власними силами. Селищною радою надіслано лист до Вінницької обласної військової адміністрації з проханням визначити кошторис та надати допомогу на виконання ремонту саркофагу і перезахоронення безхазяйних непридатних хімічних засобів захисту рослин, які знаходяться під відкритим небом.

Разом із тим, Глуховецька рада будучи власником зазначених відходів не вживала належних заходів спрямованих на ліквідацію даного звалища, та не виділяла коштів з місцевого бюджету для усунення вказаної загрози для екології та місцевих мешканців.

Наведені вище обставини слугували підставою для звернення прокурора до суду з даним адміністративним позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Так, правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України визначає Закон України від 05.03.1998 № 187/98-ВР "Про відходи" (далі - Закон №187/98-ВР).

Статтею 1 Закону №187/98-ВР передбачено, що наведені у цьому Законі основні терміни вживаються в такому значенні:

- відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення;

- видалення відходів - здійснення операцій з відходами, що не призводять до їх утилізації;

- об`єкти поводження з відходами - місця чи об`єкти, що використовуються для збирання, зберігання, сортування, оброблення, перероблення, утилізації, видалення, знешкодження та захоронення відходів;

відведені місця чи об`єкти - місця чи об`єкти (місця розміщення відходів, сховища, полігони, комплекси, споруди, ділянки надр тощо), на використання яких отримано дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону №187/98-ВР, територіальні громади є власниками відходів, що утворюються на об`єктах комунальної власності чи знаходяться на їх території і не мають власника або власник яких невідомий (безхазяйні відходи).

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону №187/98-ВР, органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: а) виконання вимог законодавства про відходи; б) розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; в) організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; е) вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами.

Статтею 12 Закону №187/98-ВР визначено, що відходи, щодо яких не встановлено власника або власник яких невідомий, вважаються безхазяйними. З метою запобігання або зменшення обсягів утворення відходів виявлені безхазяйні відходи беруться на облік. Порядок виявлення та обліку безхазяйних відходів визначається Кабінетом Міністрів України. Власники або користувачі земельних ділянок, на яких виявлено безхазяйні відходи, зобов`язані у п`ятиденний строк повідомити про них місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Підставами для визначення відходів безхазяйними та їх обліку можуть бути: повідомлення власників або користувачів земельних ділянок, на яких виявлено безхазяйні відходи; звернення (повідомлення) громадян, підприємств, установ та організацій, засобів масової інформації; результати інспекційних перевірок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, державної санітарно-епідеміологічної служби, органів місцевого самоврядування. У разі отримання звернення (повідомлення) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а також органи місцевого самоврядування зобов`язані визначити кількість, склад, властивості, вартість відходів, рівень їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини та вжити заходів для визначення власника відходів. У разі потреби для визначення власника безхазяйних відходів та їх оцінки можуть залучатися правоохоронні органи, відповідні спеціалісти і експерти.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону №187/98-ВР органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: а) виконання вимог законодавства про відходи; б) розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; в) організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; г) затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; д) вжиття заходів для стимулювання суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері поводження з відходами; е) вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами; є) координацію діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на їх території, в межах компетенції; з) здійснення контролю за раціональним використанням та безпечним поводженням з відходами на своїй території; и) ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів; і) сприяння роз`ясненню законодавства про відходи серед населення, створення необхідних умов для стимулювання залучення населення до збирання і заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини; ї) здійснення інших повноважень відповідно до законів України; й) надання згоди на розміщення на території села, селища, міста місць чи об`єктів для зберігання та захоронення відходів, сфера екологічного впливу функціонування яких згідно з діючими нормативами включає відповідну адміністративно-територіальну одиницю; м) здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами відповідно до закону та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.

У відповідності до ст. 33 Закону №187/98-ВР, зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення). На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів. Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання. Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Відповідно до статті 41 Закону №187/98-ВР, фінансування заходів у сфері поводження з відходами здійснюється за рахунок коштів виробників відходів та їх власників. Для фінансування цих заходів можуть залучатися кошти місцевих бюджетів, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільні внески підприємств, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, а також кошти Державного бюджету України, передбачені на проведення заходів.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР(далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з підпунктами 6, 15 пункту «а» частини 1статті 30 Закону №280/97-ВРдо відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку належить, зокрема: вирішення питань поводження з побутовими відходами, знешкодження та захоронення трупів тварин; затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів.

В даному випадку, виконавчим органом місцевого самоврядування, до компетенції якого належить вирішення питань у сфері поводження з відходами відповідно до законодавства, зокрема ліквідації стихійних звалищ при відсутності балансоутримувачів є Козятинська міська рада.

Суд установив, що Глуховецькою селищною радою станом на день звернення прокурора до суду не забезпечено виконання вимог чинного законодавства в частині вжиття заходів спрямованих на ліквідацію звалища непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які знаходяться на території Глуховецької об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області.

При цьому, щонайменше з 2016 року Глуховецькій селищній раді було відомо про розміщення непридатних та заборонених до використання хімічних засобів захисту рослин на території її громади, однак дієвих заходів щодо ліквідації зазначеного звалища відходів не вжито, суду про вжиття відповідних дій не повідомлено.

Отже, суд зауважує, що бездіяльність відповідача щодо недотримання законодавства про відходи, а саме не вжиття заходів спрямованих на ліквідацію (утилізацію, знищення та знешкодження) непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які зберігаються на території с. Білопілля Глуховецької об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області, може призвести до неконтрольованого забруднення навколишніх земель, а також водних ресурсів та атмосферного повітря, що в подальшому негативно впливатиме на стан здоров`я та якість життя населення. Таким чином, дотримання екологічної безпеки в державі мусить займати пріоритетне місце разом з охороною здоров`я та національною безпекою.

Законом України "Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року" зазначено, що процеси глобалізації та суспільних трансформацій підвищили пріоритетність збереження довкілля, а отже, потребують від України вжиття термінових заходів. Протягом тривалого часу економічний розвиток держави супроводжувався незбалансованою експлуатацією природних ресурсів, низькою пріоритетністю питань захисту довкілля, що унеможливлювало досягнення збалансованого (сталого) розвитку.

У даній справі інтереси держави полягають у суворому дотриманні усіма суб`єктами поводження з відходами вимог природоохоронного та земельного законодавства з метою недопущення нецільового використання чи відчуження земель, які необхідні для використання населеними пунктами як місця для видалення і зберігання відходів, забезпечення належного контролю за облаштуванням та функціонуванням місць видалення відходів з метою запобігання випадкам забруднення земель, води та атмосферного повітря, які в подальшому негативно впливатимуть на довкілля та здоров`я населення. При цьому інтереси держави, у тому числі охоплюють інтереси мешканців територіальної громади.

Таким чином, відповідач в межах наданих йому повноважень та визначених обов`язків своєю поведінкою допустив протиправну бездіяльність.

А тому, суд вважає, що Глуховецьку селищну раду належить зобов`язати вжити заходів по ліквідації (утилізації, знищенні та знешкодження) непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які знаходяться в с. Білопілля Глуховецької об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області.

Окрім того, суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що реорганізація зазначених в позові сільських рад шляхом приєднання до Козятинської міської ради почалося в грудні 2020 року, відповідно до актів приймання передачі до міської ради перейшло майно, та зобов`язання сільських рад в яких ніяким чином не відображено безхазяйне майно, таке як непридатні до використання засоби захисту рослин.

У свою чергу, суд зазначає, що у п.6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування» зазначено, що у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України, припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади. Сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог даного позову та, як наслідок, наявність підстав для зобов`язання відповідача вжити заходів щодо ліквідації звалища непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які знаходяться в с.Білопілля Глуховецької об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи зазначену вище норму, а також, що докази про такі судові витрати суду не надано, підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Глуховецької селищної ради Хмільницького району Вінницької області щодо невжиття заходів, спрямованих на ліквідацію (утилізації, знищенні та знешкодженні) непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які знаходяться в с. Білопілля Глуховецької об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області.

Зобов`язати Глуховецьку селищну раду вжити заходів по ліквідації (утилізації, знищенні та знешкодженні) непридатних до використання хімічних засобів захисту рослин, які знаходяться в с. Білопілля Глуховецької об`єднаної територіальної громади Хмільницького району Вінницької області

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Хмільницька окружна прокуратура Вінницької області (вул. Пушкіна, 34, м. Хмільник, Вінницька область, )

в інтересах держави в особі: Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, )

Відповідач: Глуховецька селищна рада Хмільницького району Вінницької області (22130, Вінницька область, Хмільницький район, смт. Глухівці, вул. Шкільна, 41, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович