Справа № 420/22259/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області №20/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 21.07.2023 року про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 , як платника єдиного податку 2 групи 20% з 01.07.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог та у відповіді на відзив зазначено, що наказом Головного управління ДПС в Одеській області № 4523 від 16.06.2023 року призначено проведення фактичної перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , яка зареєстрована з 01.01.2022 року як платник єдиного податку групи 2 (20%), адреса господарської одиниці: магазин-бар " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Наказ винесено на підставі п.п.80.2.5. п.80 ст.80 Податкового кодексу України. За результатами перевірки складено Акт № 17349/15-32-09-01-17/ НОМЕР_1 від 27.06.2023 року, відповідно до якого, на думку відповідача, виявлені наступні порушення: п.11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року, № 265/95-ВР "Про застосування РРО В сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами та доповненнями); п.п. 291.5.1 п.291.5 ст. 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями. па адресу відповідача 06.07.2023 року було направлено заперечення на акт фактичної перевірки від 27.06.2023 року. Розгляд заперечень податковим органом відбувся 18.07.2023 року. 26.07.2023 року була отримана відповідь №9857/КПР/15-32-09-01-06 від 20.07.2023 року, за змістом якої відповідач вважає доводи заперечень ФОП ОСОБА_1 незрозумілими, а також вважає, що акт фактичної перевірки від 27.06.2023 року є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства. На підставі цього акту ГУ ДПС в Одеській області 21.07.2023 року складено рішення № 20115-32-24-306 про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 , як платника єдиного податку 2 групи 20% з 01.07.2023 року. Позивач вважає, що рішення ГУ ДПС в Одеській області № 20/15-32-24-09/ НОМЕР_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач вважає, що зі змісту наказу № 4523-п від 16.06.2023 року не вбачається, яку саме інформацію про порушення платником податків тих вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, отримало ГУ ДПС в Одеській області, що стало у подальшому підставою для прийняття наказу "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " Крім того, на думку позивача, в даному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють; у наказі не відображено у рамках яких заходів ГУ ДПС в Одеській області встановлена невідповідність діяльності ФОП ОСОБА_1 вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом. Відсутність інформації про порушення вимог податкового законодавства з боку ФОП ОСОБА_1 та її відсутність відображення у наказі № 4523-п від 16.06.2023 року свідчать про відсутність підстав для проведення фактичної перевірки, і як наслідок, є свідченням про порушення контролюючим органом вимог щодо її призначення та проведення. За таких обставин, позивач вважає що фактична перевірка господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є незаконною (протиправною), а тому не тягне за собою жодних правових наслідків.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заперечення відповідь на відзив в яких ГУ ДПС в Одеській області не погоджується з позовними вимогами, вважає доводи позивача необґрунтованими та безпідставними. Відповідач зазначає, що Головне управління ДПС в Одеській області на підставі наказу від 16.06.2023 року № 4523-п проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 з 19.06.2023 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.08.2022 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв. Підставою для прийняття даного наказу слугувало здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері обліку, зберігання, реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів, та з урахуванням проведеного аналізу господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за яким встановлено, що Позивачем було задекларовано згідно декларації акцизного податку за грудень 2022 року, січень, лютий 2023 року та додатку № 6 «розрахунки сум акцизного податку» суму акцизного податку з роздрібної торгівлі пивом - 0,0 грн. Зазначене свідчило про можливі ризики несплати акцизного податку у повному обсязі та здійснення реалізації підакцизних товарів без використання реєстратора розрахункових операцій. Відповідна інформація була викладена у доповідній записці Головного управління ДПС в Одеській області від 09.06.2023 року № 434/15-32-09-01-12, складеної у відповідності до вимог пп. 1.2.2 п. 1.2 розділу І наказу Державної податкової служби України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» від 4 вересня 2020 року № 470 (із змінами і доповненнями; далі за текстом - Методичні рекомендації № 470). У наказі Головного управління ДПС в Одеській області від 16.06.2023 року № 4523-п було зазначено, що контролюючий орган на підставі визначених пп. 19.1.4 п. 19.1 ст. 191, т. 19.1.14 п. 19.1 ст. 191 Податкового кодексу України функцій та у відповідності до вимог пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України наказує провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Зміст доповідної записки від 09.06.2023 року № 434/15-32-09-01-12, за результатом розгляду якої призначалася перевірка, також підтверджує, що підставою призначення фактичної перевірки є саме здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального. Як вбачається зі змісту наказу Головного управління ДПС від 16.06.2023 року № 4523-п, вказаний наказ наведеним вище вимогам податкового законодавства відповідає, як і приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, що висуваються до рішень суб`єкта владних повноважень. Відповідач вважає, що оскаржуване рішення про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 , як платника єдиного податку 2 групи 20% з 01.07.2023 року - є повністю обгрунтованим, законним та таким, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги позову, відзиву на позовну заяву докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку ГУ ДПС в Одеській області.

Заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області винесений Наказ «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )» від 16.06.2023 №4523-П, яким постановлено провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкова адреса: АДРЕСА_3 , адреса господарської одиниці: АДРЕСА_2 , магазин-бар "ЕВРІКА" (81.9 кв.м.) з 19.06.2023 року, тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.08.2022 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, на підставі п.п.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1, п.п.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами) у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення вимог законодавства в частині обліку, зберігання, реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовані Направлення на перевірку від 20.06.2023 №8840/15-32-09-01-16 та №8841/15-32-09-01-16.

За результатами перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складений Акт фактичної перевірки від 27.06.2023 №17349/15-32-09-01-17/ НОМЕР_1 (далі Акт перевірки), яким установлено порушення:

факти реалізації підакцизних товарів ФОП ОСОБА_1 через реєстратор розрахункових операцій з порушенням використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме: згідно фіскального чеку №4973 від 16.03.2023 (час 16:58:06) здійснена реалізація товару «Напій винний Фраголіно 0,5 л» в кількості 1 одиниця, вартістю 27,00 грн на суму 27,00 грн, із зазначенням коду УКТ ЗЕД . Так, код УКТ ЗЕД 2208 відповідно до Митного тарифу України відповідає «спирту етиловому, не денатурованому, з концентрацією спирту менш як 80 відсотків об`ємних одиниць, спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт» та не відповідає визначенню «Напій винний Фраголіно». Перелік розрахункових операцій проведених через реєстратор розрахункових операцій MINI-T 400МЕ з фіскальним номером та заводським номером ПБ наведено у додатку, який додається до Акту перевірки. Тим самим порушено вимоги п. 11 ст. 3 Закону №265, а саме: проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій (MINI-T 400МЕ з фіскальним номером та заводським номером ПБ) для підакцизних товарів з порушенням використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. ФОП ОСОБА_1 не дотримано вимоги п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПКУ, оскільки даною нормою чітко визначено, зокрема, наступне: не можуть бути платниками єдиного податку першої третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні та фізичні особи підприємці), які здійснюють виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива, сидру, пері (без додавання спирту) та столових вин). Перелік розрахункових операцій щодо реалізації підакцизних товарів ФОП ОСОБА_1 через реєстратор розрахункових операцій (MINI-T 400МЕ з фіскальним номером та заводським номером ПБ), a саме: «Напій винний Фраголіно 0,5 л», наведено у додатку, який додається до Акту перевірки.

ФОП ОСОБА_1 подані заперечення на акт перевірки, в яких зазначено, що у наказі № 4523-п від 16.06.2023 року про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , всупереч вимогам, наведеним у п. 81.1. ст. 81 ПКУ відсутнє посилання на конкретні підстави проведення перевірки, наказ містить лише посилання на норми закону, які таку перевірку регулюють. У наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності ФОП ОСОБА_1 вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом. Відсутність такої інформації виключає прийняття рішення контролюючого органу про призначення фактичної перевірки та необхідність здійснення податкового контролю за діяльністю ФОП ОСОБА_1 , а висновки, прийняті за наслідками такого виду перевірки не можна вважати правомірними. В акті № 17349/15-32-09-01-17/ НОМЕР_1 від 27.06.2023 року перевіряючими встановлені факти реалізації підакцизних товарів "Напій винний Фраголіно 0,5 л", розрахункові операції по яким проведені 16.03.2023 року, 17.03.2023 року, 06.04.2023 року, 12.05.2023 року. Проте, фактична перевірка проведена у період з 20 червня 2023 року по 27 червня 2023 року. Позивач вважає, що "порушення", зазначені в акт, встановлені не в порядку і не у спосіб, що передбачений законом, за минулий період, а не за період, у який проводилась фактична перевірка, а отже акт фактичної перевірки не може бути підставою для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності. В рамках досліджених розрахункових операцій, наведених у додатку до акту перевірки, на думку інспекторів Шелест А.О., Кущенко Д.Ю., мають місце порушення вимог п.11 ст. 3 Закону України "Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та вимог п.п. 291.5.1, п.291.5 ст. 291 ПКУ. Вважаю, що такого висновку інспектори дійшли без наявності доказів, що мають ознаку належності, допустимості та беззаперечності на предмет фактичної (дійсної) реалізації ФОП ОСОБА_1 товару "Напій винний Фраголіно 0,5л" із зазначенням коду УКТ ЗЕД , який відповідно до Митного тарифу України відповідає "спирту етиловому, не денатурованому, з концентрацією спирту менш як 80% об`ємних одиниць, спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт". Висновки контролюючого органу про реалізацію позивачем саме цього товару грунтуються виключно на підставі даних фіскального чеку, без проведення експертизи контролюючим органом для визначення автентичності проданого алкогольного напою (його відповідність коду УКТ ЗЕД ). Перед початком фактичної перевірки посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПКУ була проведена контрольна розрахункова операція щодо купівлі "Напій винний Фраголіно, 0,5 л" (сидр) та отримання ним фіскального чеку, що підтверджується відеофіксацією. Даний розрахунковий документ не знайшов свого відображення в акті. Наведене свідчить, що порушень вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів та їх реалізації під час контрольної розрахункової операції не було виявлено. За період фактичної перевірки посадовими особами контролюючих органів не виявлено на реалізації у мене товарів у вигляді алкогольних напоїв, які ідентифікуються за кодом УКТ ЗЕД , а "порушення" використання режиму програмування коду товарної підкатегорії спростовується іншими доказами, звітом програмування даних по товару по кодам УКТ ЗЕД, копія якого додається до заперечень. Даний розрахунковий документ спростовує факт відсутності попереднього програмування підакцизного товару із зазначенням коду УКТ ЗЕД . Крім того, перевіряючим на огляд були надані усі наявні документи (накладні) та надані фактичні залишки товару, про що складено відповідний акт у рамках фактичної перевірки. Наведене підтверджує, що мною не здійснюється реалізація підакцизних товарів, що містять у своєму складі спирт, а тому висновки контролюючого органу про порушення вимог п.п. 291.5.1 п.291.5 ст. 291 ПКУ не відповідають дійсним обставинам фактичної перевірки. Водночас повідомлено, що 16.03.2023 року, 17.03.2023 року, 06.04.2023 року, 12.05.2023 року при проведенні розрахункових операцій (фіскальний номер документа 4973, 4974, 4975, 5050, 5197, 5201) я припустилася помилки щодо визначення коду РРО, замість коду 527, коду 528, які містяться у РРО, фіскальний номер: , модель 406, модифікація MINI-T 400 МЕ, заводський номер ПБ, версія програмного забезпечення 873 мною помилково обрано код 469, який існує ще з часів, коли я перебувала на загальній системі оподаткування і який з РРО не видаляється. Позивач вважає, що таке програмування не є недоліком і не становить складу правопорушення, передбаченого п.11. ст. 3 Закону України № 265/95-ВР "Про застосування РРО в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" зі змінами та доповненнями. До виявлених помилок складені акти скасування та письмові пояснення на адресу контролюючого органу. Незважаючи на помилки, всі фіскальні чеки, наведені у додатку до акту № 17349/15- 32-09-01-17/ від 27.06.2023 року містять усі необхідні обов`язкові реквізити для підакцизних товарів і відповідають вимогам до форми та змісту. Таке виключає висновок контролюючого органу про порушення суб`єктом господарювання вимог п.11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР від 06.07.1995 року і як наслідок, - застосування штрафних санкцій. Наведене у сукупності свідчить, що інформація, зазначена в Акті № 17349/15-32-09- 01-17 від 27.06.2023 року не свідчить про вину та умисел ФОП ОСОБА_1 при здійсненні господарської діяльності, а тому не може бути підставою для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності та застосування штрафних санкцій.

За результатом розгляду заперечень відповідачем надано відповідь від 20.07.2023 року за №9857/КПР/15-32-09-01-06, в якій зазначено, що висновки викладені в акті перевірки є обгрунтованими та відповідають вимогам діючого законодавства.

На підставі Акту перевірки контролюючими органами винесено рішення від 21.07.2023 року за №20/15-32-24-09/ НОМЕР_1 , яким анулювано реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , як платника податку 2 групи 20% з 01.07.2023 року.

Позивач вказує, що оскаржуване рішення є безпідставним, та посилається на порушення відповідачем порядку призначення та проведення фактичної перевірки.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення від 21.07.2023 року за №20/15-32-24-09/, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За правилами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 80.1. статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2. статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених упункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Позивач вказує, що у тексті Наказу 4523-П не вбачається, яку саме інформацію про порушення платником податків тих вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, отримало ГУ ДПС в Одеській області, що стало у подальшому підставою для прийняття наказу "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 ".

Судом установлено, що у Наказі 4523-П міститься посилання на такі норми ПК України: п.п.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1, п.п.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами) у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення вимог законодавства в частині обліку, зберігання, реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Отже, Наказ №296-П містить посилання на підпункти статті 80 ПК України, які є підставами для проведення фактичної перевірки:

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

Щодо підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України «у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального», суд зазначає, що з аналізу даної норми слідує, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин, зокрема і у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від19.12.1995№481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР), покладені на відповідача.

Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.54. пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального;проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального;здійснюють інші функції, визначені законом.

Отже контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 20.07.2023 у справі № 520/5288/21, від 06.04.2023 у справі №440/14765/21, від 12.08.2021 у справі №140/14625/20, від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 25.01.2019 у справі №812/1112/16, від 07.11.2019 у справі №140/391/19, від 20.03.2018 у справі №820/4766/17, від 22.05.2018 у справі №810/1394/16.

Судом установлено, що фактична перевірка була призначена на підставі підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України: «у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального».

Тобто, Наказ №4523-П містить посилання на відповідні підпункти статті 80 ПК України, які визначають підстави для проведення фактичної перевірки.

Тому суд дійшов висновку про наявність у контролюючого органу правових підстав для проведення фактичної перевірки та винесення Наказу №4523-П.

Відповідно до пункту 80.5. статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81цього Кодексу.

За правилами пункту 81.1. статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

У даному випадку продавець магазину допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 22.05.2020 у справі №825/2328/16, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі можливе порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки можливим процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено таких порушень процедури прийняття Наказу №4523-П чи процедури проведення фактичної перевірки та оформлення Акта перевірки, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Отже, суд не знаходить підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення від 21.07.2023 року №20-15-32-24-09/ у зв`язку з процедурними порушеннями (на думку позивача) при проведенні фактичної перевірки.

Щодо від 21.07.2023 року №20-15-32-24-09/ про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 , як платника єдиного податку 2 групи 20% з 01.07.2023 року, суд зазначає таке: Актом перевірки встановлено факти реалізації підакцизних товарів ФОП ОСОБА_1 через реєстратор розрахункових операцій з порушенням використання режиму програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, а саме: згідно фіскального чеку №4973 від 16.03.2023 (час 16:58:06) здійснена реалізація товару «Напій винний Фраголіно 0,5 л» в кількості 1 одиниця, вартістю 27,00 грн на суму 27,00 грн, із зазначенням коду УКТ ЗЕД . Так, код УКТ ЗЕД 2208 відповідно до Митного тарифу України відповідає «спирту етиловому, не денатурованому, з концентрацією спирту менш як 80 відсотків об`ємних одиниць, спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт» та не відповідає визначенню «Напій винний Фраголіно». Перелік розрахункових операцій проведених через реєстратор розрахункових операцій MINI-T 400МЕ з фіскальним номером та заводським номером ПБ наведено у додатку, який додається до Акту перевірки. Тим самим порушено вимоги п. 11 ст. 3 Закону №265, а саме: проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій (MINI-T 400МЕ з фіскальним номером та заводським номером ПБ) для підакцизних товарів з порушенням використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. ФОП ОСОБА_1 не дотримано вимоги п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПКУ, оскільки даною нормою чітко визначено, зокрема, наступне: не можуть бути платниками єдиного податку першої третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні та фізичні особи підприємці), які здійснюють виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива, сидру, пері (без додавання спирту) та столових вин). Перелік розрахункових операцій щодо реалізації підакцизних товарів ФОП ОСОБА_1 через реєстратор розрахункових операцій (MINI-T 400МЕ з фіскальним номером та заводським номером ПБ), a саме: «Напій винний Фраголіно 0,5 л», наведено у додатку, який додається до Акту перевірки.

Відповідно до ст. 82.1, 82.3 стаття 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів. Тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб.

Пунктом 86.1. ст. 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акту або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акту (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акту (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акту (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Положенням п.п. 86.5 ст. 86 ПК України передбачено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акту (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акту (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акту або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акту (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акту перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання ( п. 86.6 ст. 86 ПК України).

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акту (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Згідно із приписами пунктів 291.2, 291.3 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

В свою чергу згідно з положеннями пункту 291.4 цієї ж статті ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на чотири групи платників єдиного податку, з них: друга група - - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), послуги з надання доступу до мережі Інтернет, а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи-підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи.

Відповідно ж до підпункту 3 пункту 291.5.1 статті 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива, сидру, пері (без додання спирту) та столових вин).

Відповідно до пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків; 5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті.

Водночас за приписами підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: 1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення; 2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення; 3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення; 4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 цього Кодексу, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків; 5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми; 6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення; 7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності; 8) у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів; 9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність; 10) у разі набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті.

Відповідно до абзацу другого пункту 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Відповідно до пп.3 пп. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажом пива, сидру, пері (без додання спирту) та столових вин).

Згідно матеріалів справи та не заперечується учасниками процесу, інспекторами була проведена контрольна закупівля з придбання «Напій винний Фраголіно 0,5 л» в кількості 1 одиниця, на суму 27,00 грн, із зазначенням коду УКТ ЗЕД .

Так, код УКТ ЗЕД 2208 відповідно до Митного тарифу України відповідає «Спирт етиловий неденатурований з концентрацією спирту менш як 80 об.%; спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт».

Судом встановлено, що в той час як не може бути платником єдиного податку першої-третьої групи суб`єкт господарювання, який здійснює продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива, сидру, пері (без додання спирту) та столових вин), позивач здійснив продаж товару за кодом УКТ ЗЕД , без наявності відповідної ліцензії, що і стало підставою для прийняття відповідачем правомірного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку відповідно до вимог п.299.10, п.299.11 ст.299 ПК України

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що податковим органом правомірно прийнято рішення про анулювання реєстрації ФОП ОСОБА_1 від 21.07.2023 20/15-32-24-09/ НОМЕР_1 , та як наслідок наявність підстав для відмовлення у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка

.