Справа № 420/395/24
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/395/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.

представника позивача Стойкової М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльність, скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду після призову на військову службу під час мобілізації протиправною та скасувати рішення, викладене в протоколі призовної комісії про визнання ОСОБА_1 придатним для військової служби, на підставі якого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2022 року № 5 Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією, молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено до військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.07.2023 року № 943/14000 стало відомо, що військовозобов`язаний (молодший лейтенант) ОСОБА_1 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 на військову службу за призовом під час мобілізації, а підставою став, зокрема, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 5 від 01.03.2022 року. Однак, позивач ніколи не знаходився на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , з військового обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 не знімався, а, відповідно, на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 не ставав, з відповідними заявами до ІНФОРМАЦІЯ_5 не звертався. Також, незважаючи на існуючий механізм виклику та оповіщення громадян, позивач не отримував повістку щодо необхідності явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, позивач ніколи не проходив обов`язковий медичний огляд військоволікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , та, як наслідок: не оглядався хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей; не проходив обстеження; не отримував копію довідки ВЛК; не опитувався на предмет наявності гострих хвороб, травм, станів, які перешкоджають відправленню. Зі змісту правових приписів вбачається, що громадяни України, які приписується до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу мають проходити обов`язковий медичний огляд. Однак, відповідачем не надано доказів того, що ним дотримано відповідну процедуру проведення медичного огляду позивача. Більш того, не надано відповідачем і доказів опитування позивача на предмет наявності гострих хвороб, травм, станів, які перешкоджають відправленню, як того вимагає пункт 23.10. розділу ІІ Положення № 402. Якщо б позивач дійсно проходив медичний огляд та опитування, то обов`язково б повідомив про наявність хронічних захворювань, які з 2016 по теперішній час прогресують. При цьому, 27.07.2022 року Київською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ № 532076. Таким чином, відсутність в ІНФОРМАЦІЯ_5 постанови (довідки) ВЛК, яка була винесена за результатами медичного огляду позивача, Книги протоколів засідань ВЛК, яка містить дані щодо проходження позивачем медичного огляду, картки обстеження та медичного огляду позивача додатково підтверджує, що медичний огляд позивача військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 - не проводився, чим порушено право позивача надати документи про наявність хронічних захворювань, що могли стати підставою для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Отже, призовною комісією без медичного огляду позивача було прийнято рішення викладене в протоколі про визнання позивача придатним до військової служби, на підставі якого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01.03.2022 року № 5 «Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією», позивача було призвано на військову службу за мобілізацією та направлено до військової частини НОМЕР_1 .

Від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , наказом № 5 від 01.03.2022 року, був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_8 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . На виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 08.05.2022 № 2980, щодо порядку організації службової діяльності в умовах збройної агресії, з метою збереження життя та здоров`я особового складу, військового майна, техніки та документації необхідної для подальшої службової діяльності, документи що можуть мати цінність для подальшого неправомірного застосування стороною збройної агресії були знищені ІНФОРМАЦІЯ_8 (Акт про вилучення документів не внесених до Національного архівного фонду № 876 від 19.05.2022). Особова справа молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , 1983 р.н. була зареєстрована в книзі вихідної кореспонденції за вих. № 234 дск та в розносносній книзі для здавання секретних пакетів (документів) ІНФОРМАЦІЯ_10 під № 128 від 08.07.2023 та передано наручно представнику ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 в той же день. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що позивач скористався правом оскарження довідки, відповідно до якої, його визнано придатним до проходження військової служби та 01.03.2022 призвано по мобілізації. Доводи позивача про те, що відповідачем протиправно не враховано медичні діагнози та встановлення 27.07.2022 Київською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією Одеського обласного центру медико-соціальної експертизи позивачу ІІІ групи інвалідності, на думку відповідача, ніяк не впливає на довідку ВЛК про призов на військову службу, оскільки група інвалідності встановлена пізніше. При тому інвалідність встановлювалася вже під час проходження позивачем військової служби. Посилання представника позивача на норми пунктів 35, 37, 38 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову службу є помилковим, оскільки призов на строкову військову службу під час дії воєнного стану не проводився (в редакції Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», що діяв на момент виникнення правового спору), а громадянин ОСОБА_1 на момент призову був офіцером запасу, тобто військовозобов`язаним, який пройшов навчання на військовій кафедрі. Тому норми щодо призову строкову служби в відношенні нього не можуть бути застосовані. Таким чином, дії ІНФОРМАЦІЯ_11 були вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України, жодної бездіяльності чи протиправних дій з боку посадових осіб допущено не було.

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року клопотання позивача про витребування доказів, - задоволено частково. Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірену копію наказу (витяг з наказу) начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2022 року № 5 в частині, що стосується ОСОБА_1 , витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 01.03.2022 року № 132 в частині, що стосується ОСОБА_1 , інформацію та належним чином завірені копії документів щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду у зв`язку з призовом за мобілізацією, в тому числі належним чином завірену копію рішення (постанови) ВЛК, прийнятої після проведення медичного огляду, яке слугувало підставою для прийняття наказу від 01.03.2022 року № 5 в частині, що стосується ОСОБА_1 , у разі неможливості надання витребуваних інформації та належним чином завірених копій документів надати письмову інформацію із зазначенням причин та належним чином завірені копії документів щодо цього (розпорядження про знищення, акт про вилучення тощо). В задоволенні решти вимог клопотання позивача про витребування доказів відмовлено.

29 березня 2024 року прийнято ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, явку представників ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_9 до судового засідання визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 06 червня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про об`єднання справи № 420/395/24 в одне провадження зі справою № 420/31631/23.

Ухвалою суду від 06 червня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, явку представника ІНФОРМАЦІЯ_9 до судового засідання визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 18 червня 2024 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_9 інформацію та належним чином завірені копії документів щодо розформування Військової частини НОМЕР_1 та передачі Військовою частиною НОМЕР_1 справ і документів, зокрема особової справи ОСОБА_1 (в тому числі висновку (постанови) військово-лікарської комісії та/або відмову від проходження військово-лікарської комісії), до ІНФОРМАЦІЯ_9 (та/або інших установ, організацій, архіву тощо), інформацію та належним чином завірені копії документів щодо місця служби (переведення) ОСОБА_1 та передачі його особової справи (в тому числі висновку (постанови) військово-лікарської комісії та/або відмову від проходження військово-лікарської комісії) після розформування Військової частини НОМЕР_1 , у разі неможливості надання витребуваних інформації та належним чином завірених копій документів надати письмову інформацію із зазначенням причин та належним чином завірені копії документів щодо цього, та зупинено провадження по справі № 420/395/24 для одержання витребуваних документів. Визнано явку представника ІНФОРМАЦІЯ_9 до судового засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_9 інформацію та належним чином завірені копії документів щодо розформування Військової частини НОМЕР_1 та визначення її правонаступника, передачі Військовою частиною НОМЕР_1 справ і документів, зокрема особової справи ОСОБА_1 (в тому числі висновку (постанови) військово-лікарської комісії та/або відмову від проходження військово-лікарської комісії), до ІНФОРМАЦІЯ_9 (та/або інших установ, організацій, архіву тощо) після розформування Військової частини НОМЕР_1 , інформацію та належним чином завірені копії документів щодо місця служби (переведення) ОСОБА_1 та передачі його особової справи (в тому числі висновку (постанови) військово-лікарської комісії та/або відмову від проходження військово-лікарської комісії) після розформування Військової частини НОМЕР_1 , інформацію з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про персональні та службові дані щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ), у разі неможливості надання витребуваних інформації та належним чином завірених копій документів надати письмову інформацію із зазначенням причин та належним чином завірені копії документів щодо цього, та зупинено провадження по справі № 420/395/24 для одержання витребуваних документів. Визнано явку представника ІНФОРМАЦІЯ_9 до судового засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року витребувано від Військової частини НОМЕР_3 (Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_12 ") інформацію та належним чином завірені копії документів щодо розформування Військової частини НОМЕР_1 та визначення її правонаступника, передачі Військовою частиною НОМЕР_1 справ і документів, зокрема особової справи ОСОБА_1 (в тому числі висновку (постанови) військово-лікарської комісії та/або відмову від проходження військово-лікарської комісії), до ІНФОРМАЦІЯ_9 (та/або інших установ, організацій, архіву тощо) після розформування Військової частини НОМЕР_1 , інформацію та належним чином завірені копії документів щодо місця служби (переведення) ОСОБА_1 та передачі його особової справи (в тому числі висновку (постанови) військово-лікарської комісії та/або відмову від проходження військово-лікарської комісії) після розформування Військової частини НОМЕР_1 , інформацію з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про персональні та службові дані щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ), у разі неможливості надання витребуваних інформації та належним чином завірених копій документів надати письмову інформацію із зазначенням причин та належним чином завірені копії документів щодо цього, та зупинено провадження по справі № 420/395/24 для одержання витребуваних документів.

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_9 до судового засідання не з`явились, про дату ,час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

01 березня 2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_11 видано наказ № 5, яким, призвано військовозобов`язаних резервістів на військову службу за мобілізацією та направлено, зокрема,, до військової частини НОМЕР_1 , молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , 1983 р.н. (а.с. 75, 132 т. 1).

01 березня 2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 видано наказ № 132, яким призвано на військову службу по мобілізації та призначено на відповідні посади, зараховано з 01.03.2022 до списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зокрема, молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , командиром розвідувального взводу, 12 т.р. (а.с. 170-172 т. 1).

Не погодившись із бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду після призову на військову службу під час мобілізації та рішенням, викладеним в протоколі призовної комісії про визнання ОСОБА_1 придатним для військової служби, на підставі якого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2022 року № 5 Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією, молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено до військової частини НОМЕР_1 , позивач ОСОБА_1 звернувся до суду.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Пунктом 2 вказаного Указу постановлено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ст. 1, 2 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Видами військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно ч. 5 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Військовозобов`язані та резервісти, які перебувають на зборах, у разі оголошення мобілізації продовжують перебувати на зборах. За необхідності зазначені особи призиваються на військову службу командирами відповідних військових частин за розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до п. 10 ст. 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень: придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування; підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення); непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних; непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку; підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання; підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України регулюється Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 3 Положення № 1153/2008 громадяни, які добровільно вступають на військову службу (далі - військова служба за контрактом) або призиваються, проходять обов`язковий медичний огляд у порядку, що затверджується Міністерством оборони України за погодженням із центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно п. 1.1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів. Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення. Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей. Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.

Відповідно до п. 22.1 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК). Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються: в) на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу.

З матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_11 видано наказ № 5, яким, призвано військовозобов`язаних резервістів на військову службу за мобілізацією та направлено, зокрема, до військової частини НОМЕР_1 , молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , 1983 р.н. (а.с. 75, 132 т. 1).

Згідно листа Військової частини НОМЕР_3 від 25.11.2024 року відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебував на обліку рядового, сержантського та старшинського складу запасу в ІНФОРМАЦІЯ_13 , знятий з військового обліку як такий, що призваний чи прийнятий на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 з 01.03.2022 року (а.с. 246 т. 2).

Таким чином, станом на дату виникнення спірних правовідносин та призову під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 , перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_13 , мав статус військовозобов`язаного, а тому посилання представника позивача на приписи Порядку про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352 є неспроможними.

Так, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. При цьому, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Таким чином, адміністративний позов подається особою для відновлення її прав, свобод та інтересів, а обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

При цьому, звертаючись до суду, позивач в позовній заяві зазначає, що ніколи не проходив обов`язковий медичний огляд військоволікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому призовною комісією без медичного огляду позивача було прийнято рішення викладене в протоколі про визнання позивача придатним до військової служби, на підставі якого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01.03.2022 року № 5 «Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією», позивача було призвано на військову службу за мобілізацією та направлено до військової частини НОМЕР_1 .

З матеріалів справи вбачається, що листом від 08.05.2022 року № 943/2980 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив начальникам районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки про необхідність забезпечити, невідкладно, але не пізніше 10.05.2022, виконання заходів щодо переміщення на запасні пункти управління. Наявні у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки документи, що можуть мати цінність для подальшого неправомірного застосування стороною збройної агресії, визначити комісійно та знищити встановленим порядком зі складанням актів (а.с. 133 т. 1).

08 травня 2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_11 видано наказ № 74, яким наказано, зокрема, документи, які втратили практичну цінність знищити встановленим порядком зі складанням відповідних актів (а.с. 134-135 т. 1).

З матеріалів справи вбачається, що експертна комісія ІНФОРМАЦІЯ_11 зробила відбір справ, журналів та документів для знищення, про що свідчить акт про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду, до якого включено, зокрема книги протоколів засідань військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 за період з 24.02.2022 року по 08.05.2022 року (п. 195). Документи знищено шляхом спалення (а.с. 138-160 т. 1).

Таким чином, на теперішній час Книга протоколів засідань ВЛК за період з 24.02.2022 року по 08.05.2022 року знищена, а тому посилання представника позивача в обґрунтування позовних вимог на те, що ОСОБА_1 ніколи не проходив обов`язковий медичний огляд військоволікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 є непідтвердженими.

При цьому правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо знищення військових та військово-лікарських документів, не є предметом розгляду по даній справи.

В той же час, п. 22.1 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 чітко визначено, що діагноз та постанови ВЛК записуються, зокрема, у військовий квиток.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

При цьому, в судовому засіданні представнику позивача ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимого запропоновано подати до суду належним чином завірену копію військового квитка ОСОБА_1 .

Разом з тим, 11.06.2024 року від позивача надійшла заява, в якій повідомлено, що військовий квиток було втрачено, а тому можливість надати копії його сторінок відсутня (а.с. 94-99 т. 2).

Однак, у заяві від 11.06.2024 року не зазначено дати та обставин за яких військовий квиток, що повинен містити діагноз та постанови ВЛК щодо ОСОБА_1 , втрачено.

Відповідно до п. 1, 6, 7 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України від 30 грудня 2016 року № 582/2016, військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Військовослужбовці (військовозобов`язані) зобов`язані надійно зберігати військові квитки, стежити за своєчасним і точним внесенням до них змін та виконувати вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Про втрату військового квитка військовослужбовець зобов`язаний невідкладно повідомити безпосередньому командиру (начальнику) за місцем проходження військової служби, а військовозобов`язаний - військовому комісару районного (міського) військового комісаріату (керівнику відповідного підрозділу Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України), в якому він перебуває на військовому обліку.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 повідомляв про втрату військового квитка, в порядку, визначеному чинним законодавством України, матеріали справи не містять.

При цьому, звертаючись до суду за захистом своїх прав, їх порушення позивач пов`язував саме із непроходженням медичного огляду під час призову на військову службу, що кореспондує обов`язку відповідача направити позивача на проходження такого огляду.

Однак, саме по собі твердження позивача про непроходження ним медичного огляду під час призову у ІНФОРМАЦІЯ_5 не є свідченням непридатності до військової служби та неможливості призову на військову службу.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 під час мобілізації протиправних дій щодо позивача ОСОБА_1 суду не надано.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 01 березня 2022 року № 132, призвано на військову службу по мобілізації та призначено на відповідні посади, зараховано з 01.03.2022 до списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зокрема, молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , командиром розвідувального взводу, 12 т.р. (а.с. 170-172 т. 1).

Тобто, після направлення ОСОБА_1 та зарахування до списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 наказ про мобілізацію є реалізованим, що свідчить про виникнення нових правовідносин між військовою частиною НОМЕР_1 та позивачем, які стосуються не призову та мобілізації, а проходження військової служби.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту про визнання бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду після призову на військову службу під час мобілізації протиправною та скасування рішення, викладене в протоколі призовної комісії про визнання ОСОБА_1 придатним для військової служби, на підставі якого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2022 року № 5 Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією, молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено до військової частини НОМЕР_1 , жодним чином не поновлює права позивача.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 134, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду після призову на військову службу під час мобілізації протиправною та скасування рішення, викладене в протоколі призовної комісії про визнання ОСОБА_1 придатним для військової служби, на підставі якого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.03.2022 року № 5 Про призов резервістів та військовозобов`язаних за мобілізацією, молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено до військової частини НОМЕР_1 , в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 03 січня 2025 року.

Суддя О.А. Левчук

.