Справа № 440/15730/24
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2025-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 січня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/15730/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бойко С.С., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частинт НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2024 ( відповідно до штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду та не прийняття рішення по суті рапорту ОСОБА_1 , молодшого сержанта, командира відділення 1 батальйону 2-ії роти 3 військової частини НОМЕР_1 від 19.40.2024 про звільнення на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу";

- командиру військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 , молодшого сержанта, командира відділення, 1 батальйону 2-ії роти 3 військової частини НОМЕР_1 від 19.40.2024 про звільнення на підставі підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У ході з`ясування питання, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд зазначає, що зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Іншими словами зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2024 у справі № 990/150/23.

Ознайомившись з позовною заявою, суддя установив, що цей спір стосується нерозгляду відповідачем рапорту позивача про звільнення з військової служби.

У позовних вимогах позивач зазначає дату рапорту 19.40.2024, у позові зазначає, що 10.10.2023 надіслав рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, на цей рапорт вмотивованої відповіді не отримав. 31.10.2023 вдруге подав рапорт через командира роти на звільнення з військової служби за сімейними обставинами. На цей рапорт також не отримав відповіді".

Разом з цим матеріали справи містять лист від 12.11.2023 №12544 Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , згідно якого рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами розглянутий. За результатами розгляду рапорту повідомлено, що з доданих до рапорту документів не вбачається підстав для звільнення з військової служби у зв`язку з тим що додано до рапорту копію рішення лікарсько-консультативної комісії, що суперечить вимогам Постанови Кабінету міністрів України №413 від 12.06.2013, де мітиться чітка норма, що необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), має підтверджуватися відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років. Повідомлено, що у разі винесення судом постанови про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної особи він має право звільнитися з військової служби за сімейними обставинами, а саме у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною."

Таким чином позивач вважає протиправними бездіяльність відповідача щодо нерозгляду його рапорту про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, стверджує що тричі звертався до відповідача з рапортом, проте відповіді не отримав, доказів звернення до відповідача з рапортом суду не надає, разом з цим до позовної заяви позивач надав суду лист Командира військової частини НОМЕР_1 про розгляд рапорту ОСОБА_1 від 12.11.2023 № 12544.

Тож спосіб, у який позивач виклав зміст позовних вимог, їх обґрунтування, докази у справі, наразі не дають однозначного розуміння щодо фактичного предмету цього спору.

Суд звертає увагу, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем встановлено вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також суд враховує, що відповідно до положень частин 1 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як визначено у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, у спірному випадку строк звернення позивача до суду з цим позовом обмежується місячним строком, встановленим частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як сліду є зі змісту позовної заяви позивач стверджує, що звертався до відповідача з рапортами 10.10.2023, 31.10.2023, відповіді не отримав.

Як слідує з доданих до позовної заяви документів, результати розгляду Військовою частиною рапорту про звільнення з військової служби оформлені листом від 12.11.2023 № 12544.

Разом з тим, до суду з цим позовом ОСОБА_1 звернувся лише 23.12.2024.

Відтак, суд доходить висновку, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з цим позовом, визначений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, та не виконано вимоги частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України в частині долучення до позову заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску.

Так, частина шоста статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, поданий до суду адміністративний позов не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ВІйськової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду позовної заяви із уточненням позовних вимог, або пояснити причину розбіжностей у позовних вимогах зі змістом позовної заяви, виявлених судом; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням підстав пропуску строку та доказами поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви її буде повернуто на підставі частини другої статті 123, пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя С.С. Бойко