Справа № 340/7184/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7184/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу без виклику сторін адміністративну справу за позовом заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави до Тишківської сільської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

Заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Тишківської сільської ради () стосовно невжиття заходів щодо вчинення дій, спрямованих на визнання об`єкта нерухомості, а саме гідротехнічної споруди площею 0,6865 га на водоймі площею 92,4967 га (кадастровий номер :02:000:7523) за межами села Липняжка Тишківської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області, безхазяйним майном, а саме не звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявами про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного;

- зобов`язати Тишківську сільську раду () стосовно невжиття заходів щодо вчинення дій, спрямованих на визнання об?єкта нерухомості, а саме гідротехнічної споруди площею 0,6865 га на водоймі площею 92,4967 га (кадастровий номер :02:000:7523) за межами села Липняжка Тишківської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області безхазяйним майном шляхом звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявами про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного.

Позов прокурор мотивував тим, що під час виконання прокурорських повноважень виявлено, що на території Тишківської сільської ради Кіровоградської області перебуває безхазяйна гідротехнічна споруда площею 0,6865 га. Згадана гідроспоруда є безхазяйним майном, проте селищна рада не вчиняє жодних конкретних дій задля реєстрації такого майна як безхазяйного з метою подальшого його оформлення у комунальну власність. Тож прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави у суді на підставі статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Ухвалою судді від 12.11.2024 позовну заяву позивача прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

Тишківська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області (надалі - відповідач) відзив на позов не подала.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд, -

У С Т А Н О В И В:

На території Тишківської сільської ради Кіровоградської області перебуває безхазяйна гідротехнічна споруда площею 0,6865 га, а саме: гребля - земляна, насипна, матеріал суглинок, довжиною 330,00 м, ширина по гребеню 10,0 м., висота 7,80 м.; закладання укосів верхового 1:3,0, низового 1:2,0, кріплення укосів верхового кріплення збірними з/ плитами, низового - біологічне. Водоскидна споруда тип відкритого типу з мостовим переїздом, бетон, збірний та монолітний залізобетон. Тип донний водовипуск, матеріал труба сталева, величина отвору 1000, затвори засувка Д=1000 м, відмітка на вході водоспускної споруди 101,20 мм, відмітка на виході водоспускної споруди 101,00 мм, на водному об`єкті Липняжське водосховище площею 92,4967 га (кадастровий номер :02:000:7523) розташовується за межами села Липняжка Новоукраїнського району Кіровоградської області, на річці Сухий Ташлик ліва притока річки Синюха басейн річки Південний Буг, що підтверджується паспортом водного об`єкта.

Згідно з інформацією Тишківської сільської ради питання про набуття права власності на гідротехнічну споруду (греблю), яка розташована на території Тишківської територіальної громади, нею повідомлено, що інвентаризація гідротехнічних споруд не проводилася. 06.09.2024 року рішенням виконавчого комітету сільської ради №62 «Про створення комісії з виявлення, обстеження та взяття на облік безхазяйного нерухомого майна та відумерлої спадщини на території Тишківської сільської ради » створено комісію про виявлення безхазяйного майна.

Водний об`єкт площею 92,4967 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:000:7523) відноситься до земель комунальної власності Тишківської територіальної громади.

Тишківською сільською радою у своїй відповіді від 08.10.2024 №01-22-311/1 та у відповіді від 30.10.2024 №01-22-329/1 зазначено, що речове право на гідротехнічну споруду не зареєстровано, інвентаризація гідротехнічних споруд розташованих на території територіальної громади не проводилася.

Регіональним офісом водних ресурсів у Кіровоградській області у відповіді № 1346/01-12 від 31.10.2024 повідомлено, що гідротехнічні споруди, що розміщуються на території Новоукраїнського району Кіровоградської області у них на балансі не перебувають. Також повідомлено, що за наявною в них інформацією, відповідно до інвентаризації водних об`єктів, проведеної в 2021 році на виконання п.5 Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 квітня 2021 року та уточнених даних територіальних громад у 2023 році, зазначені у листі гідротехнічні споруди водних об`єктів є безхазяйними.

Як інженерна (гідротехнічна) споруда, гребля належить до нерухомого майна, щодо якого окремо від земельної ділянки та водного об`єкту має проводитися державна реєстрація прав.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за кадастровим номером земельної ділянки :02:000:7523 на якій розмішена гідротехнічна споруда, відсутні відомості про державну реєстрацію права власності на неї.

У паспорті водного об`єкта Липняжського водосховища площею 92,4967 га розташованого за межами с. Липняжка визначено, щодо відомчої приналежності гідровузла (власник, балансоутримувач) дані відсутні, як і відсутні відомості про наявність акту прийому в експлуатацію водосховища (ставка) або гідровузла.

Гідровузол це комплекс або група гідротехнічних споруд, об`єднаних за розташуванням, призначенням й умовами їх роботи.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, зазначена гідротехнічна споруда фактично є безхазяйним майном.

Проте, Тишківською сільською радою не вжито заходів, спрямованих на реєстрацію такого майна як безхазяйного з метою його можливого подальшого оформлення у комунальну власність.

Разом із тим, взяття у комунальну власність територіальної громади вищевказаної гідротехнічної споруди дасть можливість вирішувати питання збереження водних об`єктів для загального та спеціального водокористування, надавати в оренду шляхом укладення договорів оренди нерухомого майна, забезпечивши збереження та належну експлуатацію гідротехнічних споруд, запобігти виникненню надзвичайним ситуаціям, пов`язаних з водним фактором.

Таким чином, прокурор вважає, що зазначена гідротехнічна споруда фактично є безхазяйним майном, оскільки Тишківською сільською радою не вжито заходів, спрямованих на взяття на облік гідротехнічної споруди як безхазяйного нерухомого майна.

Отже, наявність протиправної бездіяльності щодо не вчинення дій стосовно визнання гідротехнічної споруди безхазяйною є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про аквакультуру» гідротехнічні споруди це об`єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.

Відповідно до статтей 181, 182, 186, 187 Цивільного кодексу України та Закону України «Про аквакультуру» гідротехнічна споруда рибогосподарської технологічної водойми (ставка), яка за своєю функцією призначена для управляння сільськогосподарською діяльністю із штучного розведення, утримання та вирощування об`єктів аквакультури, є інженерною спорудою, яка нерозривно пов`язана з водним об`єктом і земельною ділянкою, на якій вона розташована. Тобто окреме функціонування такої споруди як складової частини водойми неможливе без існування водного об`єкта.

Згідно з частиною 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 10 вказаного Закону визначено статус сільських, селищних та міських рад як органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно. Від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності органи місцевого самоврядування.

Підставою набуття права комунальної власності є передача майна громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Підставою набуття майна у комунальну власність, серед інших, є також рішення суду про визнання майна безхазяйним та передачу його у комунальну власність.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад, передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 335 Цивільного кодексу України визначено, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Відповідно до статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають - право власності.

Статтею 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Державний реєстр прав, серед іншого, повинен містити відомості про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Отже, саме до відання сільських, селищних, міських рад відноситься, в тому числі, подача заяви про взяття на облік та здійснення державної реєстрації безхазяйного нерухомого майна з метою можливості в подальшому набути таке майно у комунальну власність.

Окрім того, законодавством визначена поетапна процедура передання у комунальну власність безхазяйного нерухомого майна, що включає в себе: 1) звернення органу місцевого самоврядування до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі; 2) публікація органом місцевого самоврядування оголошення у друкованих засобах масової інформації про взяття на облік безхазяйної нерухомої речі; 3) звернення органу місцевого самоврядування після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі до суду із заявою про передання відповідного нерухомого майна у комунальну власність (у порядку, визначеному ст.ст. 329-333 ЦПК України); 4) звернення органу місцевого самоврядування до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявою про державну реєстрацію права власності на підставі судового рішення.

Однак, всупереч вимог наведеного законодавства відповідачем, як уповноваженим органом, упродовж тривалого проміжку часу не вжито жодних дієвих заходів, спрямованих на визнання об`єкту нерухомого майна гідротехнічної споруди, розташованих на території Тишківської сільської ради безхазяйним майном з метою набуття права власності на це майно, чим допущено протиправну бездіяльність.

У відзиві на позов, відповідач заперечує факт необхідності проводити реєстраційні дії на греблю, оскільки остання не має ознак нерухомого майна. Такі доводи відхиляються судом за їх безпідставністю.

Відповідно до профільного ДБН В.2.4-3-2010 «Гідротехнічні споруди. Основні положення», гідротехнічні споруди - споруди, що підпадають під вплив водного середовища, призначені для використання і охорони водних ресурсів, а також для захисту від шкідливого впливу вод. Зазначений документ визначає, що греблі та дамби відносяться до категорії основних гідротехнічних споруд.

Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, дамби, зокрема, дамби гідроенергетичні, є інженерними водними спорудами, які відносяться до групи порти, канали, греблі та інші водні споруди.

За визначенням у ДСТУ 7501:2014 «Гідроелектростанції малі. Терміни та визначення понять», зокрема:

- 4.3.20 гідротехнічні споруди інженерні споруди, призначені для

використання природних водних ресурсів (ґрунтових вод, річок, озер, морів) або

для запобігання шкідливій дії води на навколишнє середовище (розлив берегів,

повені, селі);

- 4.3.25 гребля гідротехнічна споруда, яка перегороджує русло річки для

підняття рівня води.

В статті 181 Цивільного кодексу України наведено визначення нерухомої речі: до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Дане визначення є узагальненим та характеризує нерухоме майно за трьома основними ознаками, які повинні бути притаманні тому чи іншому об`єкту при визначенні його належності до нерухомого майна, а саме: розташування на земельній ділянці; переміщення неможливе без його знецінення; переміщення неможливе без зміни його призначення.

Виходячи із вищезазначених ознак, такий об`єкт як гребля відноситься до нерухомих речей, тобто є нерухомим майном.

Згідно зі ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

У статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, зокрема, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєструються речові права на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до Методичних рекомендацій стосовно об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, схвалені рішенням колегії Державної реєстраційної служби України від 11.12.2012 (протокол № 3) до об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, належать споруди (інженерні, гідротехнічні тощо) земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій.

Отже, гідротехнічні споруди, зокрема гребля, є нерухомим майном, права на яке підлягають державній реєстрації.

Відповідач тривалий час не вживав заходів щодо належного обліку гідротехнічних споруд на території громади, а також не зверталась до органу, який здійснює державну реєстрацію щодо взяття вищевказаної гідротехнічної споруди на облік як безхазяйного майна, та не розміщувала відповідну інформацію у засобах масової інформації з метою виявлення її потенційного власника.

Таким чином, жодних юридично значимих обов`язкових дій щодо взяття на облік зазначеної гідротехнічної споруди як безхазяйного нерухомого майна відповідачем не здійснено.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 4 статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Частиною 4 статті 53 КАС України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Поняття «інтереси держави» є оціночним, а тому прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таку позицію висловлено в рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99. Так, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Таким чином, інтереси держави охоплюють широке і водночас не визначене чітке коло законних інтересів, які можуть збігатися повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств, організацій.

Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це справді потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 19.09.2019 у справі № 815/724/15, від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а.

Предметом даного позову є бездіяльність органу місцевого самоврядування, яка полягає у невжитті Тишківською сільською радою дій, спрямованих на визнання гідротехнічної споруди площею 0,6865 га, а саме: гребля - земляна, насипна, матеріал суглинок, довжиною 330,00 м, ширина по гребеню 10,0 м., висота 7,80 м.; закладання укосів верхового 1:3,0, низового 1:2,0, кріплення укосів верхового кріплення збірними з/ плитами, низового - біологічне. Водоскидна споруда тип відкритого типу з мостовим переїздом, бетон, збірний та монолітний залізобетон, на водному об`єкті Липняжське водосховище площею 92,4967 га (кадастровий номер :02:000:7523), що розташовується за межами села Липняжка Новоукраїнського району Кіровоградської області, на річці Сухий Ташлик ліва притока річки Синюха басейн річки Південний Буг Тишківської сільської територіальної громади Кіровоградської області безхазяйним майном та набуття права власності на вказане безхазяйне майно.

У постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 340/5914/21, суд зазначив, що не взяття на баланс безхазяйної гідротехнічної споруди водного об`єкта, невжиття заходів щодо охорони та збереження гідротехнічної споруди, може спричинити виникнення аварій та інших надзвичайних ситуацій, у тому числі повеней, зумовлених шкідливою дією вод. Зазначене може свідчити про наявність загрози заподіяння шкоди інтересам держави у сфері запобігання виникнення надзвичайних ситуацій, пов`язаних з неналежною експлуатацією гідротехнічної споруди, забезпечення безаварійного пропуску льодоходу, попередження повеней та паводків на водних об`єктах.

Аналогічна позиція була підтримана Верховним Судом і у постанові від 29.05.2024 у справі №320/6482/21.

Бездіяльність відповідача може призводити до того, що протягом тривалого часу відсутній власник споруди, а тому заходи щодо утримання її в належному стані не здійснюються в тому числі будь-які ремонтні, чи інші роботи, пов`язані із належним утриманням гідротехнічної споруди, в тому числі і профілактичні, оскільки обов`язок щодо обстеження та утримання в справному технічному стані таких гідроспоруд, відповідно до положень ст. 319 ЦК України, несуть їх власники.

У даному випадку порушення допущено самою сільською радою, що є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а тому прокурор звертається до суду самостійно відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Однак, ураховуючи те, що позивач та відповідач збігаються в одній особі, а стороною у справі один і той же орган місцевого самоврядування може бути або позивачем, або відповідачем, то відповідно Тишківська сільська рада у даному випадку може бути виключно відповідачем по справі.

Бездіяльність відповідача сприяє порушенню основних засад державної політики у сфері збереження інженерної інфраструктури водних об`єктів та комунальної власності та у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.

Також невжиття таких заходів позбавляє територіальну громаду та державу можливості отримувати додаткові ресурси для поповнення бюджету коштами за користування відповідними особами такими гідротехнічними спорудами та, як наслідок, ускладнює реалізацію соціально-економічних функцій.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішив, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Такі витрати позивачем не понесені.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 142, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури в інтересах держави (пров. С. Бандери, 7, м. Новоукраїнка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27100; ) до Тишківської сільської ради (вул. Цетральна, 3, с. Тишківка, Добровеличківський район, Кіровоградська область, 27013; ) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Тишківської сільської ради () стосовно невжиття заходів щодо вчинення дій, спрямованих на визнання об`єкта нерухомості, а саме гідротехнічної споруди площею 0,6865 га на водоймі площею 92,4967 га (кадастровий номер :02:000:7523) за межами села Липняжка Тишківської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області, безхазяйним майном, а саме не звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно із заявами про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного.

Зобов`язати Тишківську сільську раду () стосовно невжиття заходів щодо вчинення дій, спрямованих на визнання об?єкта нерухомості, а саме гідротехнічної споруди площею 0,6865 га на водоймі площею 92,4967 га (кадастровий номер :02:000:7523) за межами села Липняжка Тишківської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області безхазяйним майном шляхом звернення до органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, із заявами про взяття на облік нерухомого майна як безхазяйного.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК