Справа № 140/11294/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року ЛуцькСправа № 140/11294/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відділ Укртрансбезпеки, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області «Про застосування адміністративно-господарського штрафу» №ПШ038101 від 09.09.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2024 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області складено акт №АР№07228, яким зафіксовано порушення вимог статей 34, 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ), а саме: під час здійснення міжнародного перевезення вантажів перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки та адаптацію тахографа до транспортного засобу, передбаченого п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 27.06.2010 №383, чим порушено вимоги ст.53 цього Закону, відсутня роздруківка про режим праці та відпочинку водія за 24.07.2024 та попередні 28 днів. Інспектором вказане порушення кваліфіковано відповідно до абзацу 6 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ: виконання резидентом України міжнародних перевезень вантажів без документів, визначених ст.53 цього Закону.

Позивач зазначає, що відповідач 15.08.2024 рекомендованим листом направив йому повідомлення про те, що розгляд справи відбудеться 09.09.2024 за адресою: м.Луцьк, вул.Підгаєцька, 3, поверх 4, яке отримане членами його сім`ї, а самим позивачем - із значним запізненням.

09.09.2024 в.о.начальника відділу Укртрансбезпеки за результатами розгляду справи винесено постанову №ПШ038101, якою ОСОБА_1 за виконання міжнародних перевезень вантажів без документів, визначених статтею 53 Закону №2344-ІІІ, застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 34000 грн.

Позивач вказує, що з огляду на перебування за кордоном не мав можливості прибути на вказаний розгляд справи, а оскаржувану постанову отримав 16.09.2024 засобами поштового зв`язку.

Позивач вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.09.2024 №ПШ038101 є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

У даному випадку відсутній факт порушення позивачем приписів вимог Закону №2344-ІІІ, оскільки транспортний засіб марки Mercedes-Benz, яким керував ОСОБА_2 , дійсно належить повивачу, однак був переданий останньому на добровільних засадах для тимчасового користування, в т.ч. для перевезення транспортних засобів для потреб ЗСУ. Підтвердженням цього є ряд клопотань Благодійного фонду «Затишок» та декларацій про перелік товарів, що визначаються гуманітарною допомогою.

З гр. ОСОБА_2 у нього не існувало та не існує жодних трудових відносин, а тому підстав визначати режим його праці у позивача підстав не було. Також ОСОБА_2 здійснював перетин кордону та керував транспортним засобом як особа з інвалідністю 2 групи, а не як працівник позивача.

Як слідує з акту проведення перевірки від 24.07.2024, ОСОБА_2 керував одночасно і спеціалізованим причіпом платформою Прагматек, власником якого є він. Дана обставина додатково підтверджує факт відсутності трудових відносин між позивачем та ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz.

Послуги з переведення вантажів транспортним засобом, який належить позивачу, не надавалися. Будь-які накази, направлення, накази на надання такого роду послуг позивачем ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом, не видавалося.

А відтак, у позивача був відсутній обов`язок встановлювати тахограф у транспортному засобі.

Позивач наголошує, що у спірних правовідносинах він не має статусу автомобільного перевізника, а отже, не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у зв`язку з чим правових підстав для застосування до нього адміністративно-господарського штрафу згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ також немає.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами (а.с.53).

Представник відповідача у відзиві (а.с.58-66) позовні вимоги не визнав та в обґрунтування своєї позиції вказав, що 24.07.2024 посадовою особою Укртрансбезпеки на підставі направлення на рейдову перевірку №001777 та тижневого графіка перевірок проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ОСОБА_1 .

Водій надав для перевірки посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , протокол перевірки технічного стану ТЗ №00756-00694-24, інвойс (invoice) №240723.33293-POT_STE, свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5, НОМЕР_6 (німецькі). Під час зазначеної перевірки було виявлено, що резидентом України виконувались міжнародні перевезення вантажів за відсутності роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок та картки водія ОСОБА_2 за 24.07.2024 та попередні 28 днів, що зафіксовано в акті №АР072281 від 24.07.2024.

Так, як підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , ТЗ Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_3 , належить ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 із 21.03.2024 є фізичною особою-підприємцем із основним КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт, що включає всі види перевезень вантажним автомобільним транспортом.

При цьому, наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.04.2024 №226 прийнято рішення про видачу ФОП ОСОБА_1 ліцензії на міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Варто зауважити, що в даній справі перевізником визначено власника транспортного засобу Mercedes-Benz ОСОБА_1 . При цьому, зауважує, що під час перевірки водій не надав жодного документу, що свідчив би про виконання перевезення особою відмінною від власника транспортного засобу.

В той же час, можливість спростувати причетність до перевезення у позивача була, оскільки останньому направлялось повідомлення про розгляд справи (лист від 13.08.2024 №69589/24/24-24, відправлення №331).

Спростовуючи надані позивачем докази про виконання перевезення 24.07.2024 саме водієм ОСОБА_2 , представник відповідача вказує, що клопотання Благодійного фонду «Затишок» стосунку до перевезення 24.07.2024 не мають.

Так, згідно з інформацією з Єдиного реєстру отримувачів гуманітарної допомоги 24.07.2024 (а митний контроль відбувався саме в цей день, що підтверджується відбитком митниці на інвойсі №240723.33293-POT_STE) жодної гуманітарної допомоги на отримувача БФ «Затишок» ніким не перевозилось.

Таким чином, 24.07.2024 вантаж (2 ТЗ) водій ОСОБА_2 перевозив не в рамках допомоги для ЗС України.

Разом з тим, з аналізу актуальної практики вбачається, що за відсутності на момент перевірки документу, що підтверджує факт передачі ТЗ особі відмінній від власника, і такий документ не надано до територіального органу Укртрансбезпеки до розгляду справи, то автомобільним перевізником слід вважати власника транспортного засобу.

Окрім зазначеного вище особу автомобільного перевізника підтверджує відеозапис перевірки, а саме усні пояснення водія. Отже, відеозапис перевірки підтверджує факт виконання водієм перевезень вантажу в інтересах ФОП ОСОБА_1 ..

Звертає увагу, що в матеріалах справи наявні докази надання послуг перевезення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Представник відповідача покликається також на те, що із інвойсу, наданого водієм під час перевірки, слідує, що перевозився вантаж одержувачу ТОВ «Стельвіо». Відтак, інвойс повністю спростовує доводи позивача про те, що водій ОСОБА_2 перевозив ТЗ у межах власної діяльності як гуманітарну допомогу, а при співставленні з відеозаписом перевірки, реєстрацією ОСОБА_1 як ФОП та отримання ліцензії на міжнародні перевезення вантажу, слідує те, що вказане перевезення виконував ФОП ОСОБА_1 з-за кордону до України, до отримувача вантажу ТОВ «Стельвіо», а в інтересах ФОП ОСОБА_1 водій ОСОБА_2 доставляв вказаний вантаж.

Також зазначає, що працевлаштування водія ОСОБА_2 не є обставиною, яка визначає автомобільного перевізника.

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Інші заяви по суті справи не надходили.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Mercedes-Benz, 2010 року випуску, колір зелений, спеціальний вантажний платформа (дубль кабіна), реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10, 70).

Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.03.2024, основним видом діяльності останнього є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (а.с.79).

Посадовими особами Відділу державного нагляд) (контролю) у Закарпатській області відповідно до графіка проведення рейдових перевірок у період з 22.07.2024 по 28.07.2024 (а.с.69), на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №НР001777 від 22.07.2024 (а.с.68) проводилася рейдова перевірка на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху.

24.07.2024 складено акт №АР072281 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.5, 67), в якому зафіксовано, що під час перевірки транспортного засобу Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_3 , Прагматек, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що належить ФОП ОСОБА_1 , виявлено порушення ст.ст.34, 53 Закону №2344-ІІІ:

під час здійснення міжнародних перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія протоколом перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу (передбачено п.6.1. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 27.06.2010 №383), відсутня роздруківка про режим праці та відпочинку водія за 24.07.2024 та попередні 28 днів.

15.08.2024 відповідач скерував на поштову адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом повідомлення №331 про призначення на 09.09.2024 розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.75зворот).

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем 09.09.2024 винесено постанову №ПШ038101 про застосування до перевізника ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000,00 грн на підставі абзацу 6 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ (а.с.8, 76).

Незгода позивача із вказаною постановою стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту та регулює спірні правовідносини є Закону №2344-III.

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону №2344-ІII центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Згідно з абзацом першим пункту 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

За змістом частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Як установлено частиною чотирнадцятою статті 6 Закону №2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з частинами сімнадцятою-двадцятою статті 6 Закону №2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото- і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктами 12, 14 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

У пункті 15 Порядку №1567 визначений виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання вантажних перевезень перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Як встановлено пунктами 20, 21 Порядку №1567, виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Стаття 53 Закону №2344-III визначає, що при виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

З акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 24.07.2024 №АР072281 слідує, що при здійсненні 24.07.2024 перевірки транспортного засобу Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , та причіпу пр-платформи, Прагматек АС2033ХG, встановлено відсутність у водія роздруківки про режим праці та відпочинку водія за 24.07.2024 та попередні 28 днів та не забезпечено водія протоколом перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу. Водій ОСОБА_2 від підпису відмовився та пояснень щодо встановлених порушень у акті перевірки не надав.

Статтею 60 закону №2344-III визначено, що за такий вид порушення законодавства про автомобільний транспорт як перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як випливає з матеріалів справи, 24.07.2024 згідно з оскаржуваною постановою №ПШ038101 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 грн саме за відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 53 Закону №2344-III.

Спірним питанням у даній справі є можливість застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача як до перевізника.

Так, у розумінні вимог статті 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

При розгляді даної справи суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.11.2023 у справі №340/4637/22, згідно з якою з метою офіційного з`ясування всіх обставин справи в контексті належного установлення автомобільного перевізника в розумінні Закону №2344-III, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити з наступного:

- у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника;

- основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності;

- нові докази, які подають заінтересовані особи, зокрема до суду, який розглядає відповідний спір, після визначення контролюючим органом належного перевізника та його притягнення до адміністративної відповідальності мають оцінюватися з розумною критикою та із чітким застосуванням критеріїв належності, допустимості, достовірності та достатності таких нових доказів, а також їх взаємозв`язку із документами, які були надані контролюючому органу в момент перевірки, для забезпечення дотримання принципу належного виконання учасниками спірних правовідносин вимог законодавства, яке регулює перевезення пасажирів та вантажів, та реалізацію принципу правової визначеності у спорах щодо встановлення дійсного автомобільного перевізника компетентним органом, який контролює дотримання державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Тільки такий підхід забезпечить дотримання принципу належного виконання учасниками спірних правовідносин вимог законодавства, яке регулює перевезення пасажирів та вантажів, та реалізацію принципу правової визначеності у спорах щодо встановлення дійсного автомобільного перевізника компетентним органом, який контролює дотримання державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно із статтею 34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Положеннями статті 53 цього ж Закону визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують міжнародні вантажні перевезення.

Із наведеного вище слід дійти висновку, що формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія, саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи, на підставі яких здійснюється перевезення, та саме на підставі цих, а не наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини, зокрема, і дані щодо особи перевізника.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що 24.07.2024 в момент виявлення порушення законодавства про автомобільний транспорт водій транспортного засобу Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_3 не надав посадовим особам Укртрансбезпеки документів, передбачених статтею 53 Закону №2344-ІІІ. Водій даного транспортного засобу не заперечував встановленні порушення, що підтверджується відмовою від підпису.

Не було надано таких документів і під час розгляду відділом Укрантрансбезпеки справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Отже, зважаючи на вищевказане, у посадових осіб Укртрансбезпеки не було підстав вважати, що належним користувачем транспортного засобу є особа, відмінна від позивача.

Щодо твердження позивача про те, що він як власник транспортного засобу не повинен нести відповідальність за вказане правопорушення, оскільки транспортний засіб переданий водієві ОСОБА_2 на добровільних засадах для тимчасового користування, в тому числі для перевезення транспортних засобів для потреб ЗСУ, суд зазначає наступне.

Так, чинне законодавство (зокрема, пункт 2.2 Правил дорожнього руху) надає право власнику транспортного засобу передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

У свою чергу, відповідно до абзацу 5 пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388, за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачена можливість для власника транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування зробити перереєстрацію такого транспортного засобу; водій, здійснюючи перевезення вантажів, зобов`язаний надати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб (договір оренди та/або тимчасовий реєстраційний талон). Відповідно, для транспортних засобів, що перебувають, зокрема, у користуванні у фізичних чи юридичних осіб, реєстраційним документом, наявність яких є обов`язковою згідно з вимогами статей 39, 48 Закону №2344-III, є тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб.

На необхідності оформлення тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб, який передано в тимчасове законне користування іншим особам наголошував також і Верховний Суд у постанові від 20.12.2018 у справі №804/8740/16. Зокрема, як було зазначено судом «попри те, що наведені положення пункту 6.3 Інструкції №379 та пункту 1 Порядку №1388 передбачають видачу тимчасового реєстраційного талона на транспортний засіб за зверненням користувача транспортного засобу, тобто як вважає позивач не містять імперативної вказівки на отримання такого документа, все ж його наявність, відповідно і необхідність звернутися про його отримання, встановлена Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно, для визначення особи автомобільного перевізника посадові особи Укртрансбезпеки мають враховувати всі обов`язкові для здійснення вантажних перевезень документи, що надаються водієм під час проведення перевірки, у тому числі реєстраційні документи на транспортний засіб та документи, що підтверджують його використання на законних підставах.

У поданих до суду письмових поясненнях відповідача зазначено, що інших документів, зокрема, договорів оренди, позички та/або іншого права користування чи тимчасових реєстраційних талонів, які б підтверджували використання даного транспортного засобу іншою особою, зокрема, ОСОБА_2 , а не позивачем, на момент проведення перевірки пред`явлено не було, так само як і не було надано жодних пояснень з цього приводу. Даний факт позивачем спростований не був.

В цьому контексті, доводи позивача про перебування транспортного засобу на момент проведення рейдової перевірки в користуванні іншої особи не свідчать про наявність обов`язку у посадових осіб Укртрансбезпеки під час проведення перевірки встановлювати наявність тих чи інших зв`язків, зокрема, трудових, цивільно-правових, договірних тощо, між автомобільним перевізником та водієм.

Як уже зазначалося судом вище, належними доказами підтвердження того, що особа є перевізником, є документи, надані в момент здійснення рейдової перевірки, що зафіксовано в акті перевірки, який є носієм відповідної доказової бази.

Водночас подані позивачем клопотання Благодійного фонду «Затишок» від 20.04.2023 №109, 07.08.2023 №131, 31.08.2023 №139, 16.10.2023 №148, 03.11.2023 №154, 06.01.2024 №167, 13.01.2024 №173, 14.06.2024 №201, 17.08.202 №214, 17.08.2024 №215 про сприяння у перетині кордону гр. ОСОБА_4 (а.с.13-22), декларації про перелік товарів, що визначаються гуманітарною допомогою (а.с.23-30) не стосуються перевезення, яке мало місце 24.07.2024, та жодним чином не спростовують і не змінюють встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті проведення перевірки, не створюють для цього акту наслідків юридично дефектного документу та не нівелюють зафіксованих в акті обставин.

Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 у справі №814/1460/16 зазначив, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).

Оскільки під час рейдової перевірки не були надані документи, які б підтверджували виконання перевезення водієм у власних інтересах, а не в інтересах позивача, як власника транспортного засобу, тому виявлені в ході перевірки порушення слід вважати доведеними.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи, суд дійшов висновку, що саме позивач як власник транспортного засобу є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону №2344-ІІІ, а тому має нести відповідальність передбачену статтею 60 цього ж Закону.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищевикладене, суд прийшов висновку, що постанова від 09.09.2024 №ПШ038101 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000,00 грн прийнята відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства України та в межах наданих йому повноважень, а тому в задоволенні позову про скасування зазначеної постанови слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б. Плахтій