Справа № 500/5969/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5969/24

23 грудня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , з 10.05.2022 року проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .

Відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2023 року матрос ОСОБА_1 дійсно в період з 01.11.2022 по 28.12.2022 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України.

Відповідно до довідки про обставини травми №732/145 від 23.02.2023 року матрос ОСОБА_1 28.11.2022 року отримав мінно-вибухову травму. Множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення лівої кисті обох стегон, сідниці ліворуч. Наскрізне поранення правого передпліччя в в/з. Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №116 від 10.01.2023 року травма відноситься до тяжких. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №2782 від 28.03.2023 року Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Поранення тяжке.

28.03.2023 року Позивач встановлено 25 % втрати працездатності, що підтверджується довідкою серії 12ААА №071258.

21.08.2023 року Позивачу встановлено ІІІ (третю) групу інвалідності.

30.11.2023 року ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 №161 від 03.06.2024 року солдата призваного за мобілізацією під час воєнного стану ОСОБА_1 звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 29.5.2024 року №51-РС з військової служби у запас за пп. «б» за станом здоров`я відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на день прийняття наказу про виключення зі списків особового складу Відповідач не провів з Позивачем розрахунків щодо:

- виплати грошового забезпечення з 10.05.2022 по 20.05.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи за відповідним законом України про державний бюджет України станом на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року відповідно;

- виплати індексації за період з 10.05.2022 року по 31.12.2022;

- грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки;

- додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р. в розмірі 100 000 грн. на місяць за період перебування на лікуванні за січень 2023 року;

- додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 01.09.2023 по 21.03.2024 у розмірі 30 000 гривень щомісячно, пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць у період дії воєнного стану.

Так, у наказі командира військової частини НОМЕР_1 №81 від 21.03.2024 року частково визначено розміри та види грошового забезпечення, що підлягають виплаті позивачу у зв`язку із виключенням зі списків частини, проте, ані станом на дату видання зазначеного наказу, ані станом на день звернення до суду з позовною заявою грошові кошти визначені у наказі не виплачено, що підтверджується Довідкою АТ КБ «Приватбанк».

Позивач зазначив, що неодноразово усно та письмово, із рапортом, звертався до Відповідача щодо проведення нарахування та виплати вказаних виплат, однак Відповідачем відповіді не надано.

На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.06.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 04.07.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Відповідно до вимог абз.5 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова) - до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн., включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Крім того відповідно до п.11 розділу XXXIV Порядку - підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Дійсно, 28.11.2022 року Позивач отримав мінно-вибухову травму, множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення, внаслідок чого перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці після поранення.

В той же час, як вбачається з копії довідки ВЛК від 10.01.2023 року про діагноз та причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) травма Позивача пов`язана з проходженням військової служби, що не є підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн.

При цьому слід зауважити, що самі позовні вимоги в цій частині не конкретизовані та належним чином не визначені.

Щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01.09.2023 по 21.03.2024 року, відповідач зазначив наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232).

Відповідно до частини четвертої статті 2 вищевказаного Закону порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно- правовими актами.

Згідно зі статтею 40 Закону №2232 гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України иа членів їх сімей» та іншими законами.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації» в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Відповідно до статті 9-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, а саме - постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Порядок та умови виплати грошового забезпечення (в тому числі додаткової винагороди) врегульовані Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сим України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок).

Відповідно до розділу XXXIV Порядку на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах) виплачується додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень а саме:

- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

- із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

- на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

- з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

- у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове) або постова відомість (підчас охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Таким чином виплата додаткової винагороди особовому складу військової частини здійснюється відповідно до наказу командира військової частини на підставі рапортів командирів підрозділів щодо безпосереднього залучення до участі у бойових діях та заходах.

Відповідно до зазначеного, у разі дотримання всіх вищезгаданих умов військовослужбовці можуть мати право на отримання збільшеного розміру винагороди (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).

Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.05.2023 року №135 матрос ОСОБА_1 , розвідник далекомірник відділення управління командира батареї взводу управління командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , з 15.05.2023 року був увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Із вказаної дати Позивач ніякої участі у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії не приймав. Відповідно бойових наказів (бойових розпоряджень), в журналах бойових дій, постових відомостей (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань стосовно Позивача не мається.

Саме ж перебування на військовій службі не є підставою для виплати додаткової винагороди.

Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку відповідач зазначив наступне.

Проходження військової служби регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» і відповідними положеннями про проходження військової служби, про що свідчить ч.1 ст.2 даного Закону. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України іноземців та осіб без громадянства, пов`язаний із обороною України, і незалежності та територіальної цілісності.

Положеннями ч.4 ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України та іншими нормативно- правовими актами.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Як зазначалось вище, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 18.05.2022 по 21.03.2024 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.03.2024 року №81 Позивач був звільнений від займаної посади з виключенням зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження служби у військовій частині НОМЕР_4 .

Статтями 116, 117 Кодексу законів про працю України врегульовані саме строки розрахунку з працівником при його звільненні та відповідальність за затримку розрахунку при звільненні працівника.

Звільнення із займаної посади для подальшого проходження служби в іншій військовій частині не є звільненням з військової служби як таке, а фактично є переведенням, а тому позовні вимоги позивача ніяким чином не ґрунтуються на чинному законодавстві, оскільки належні виплати Позивачеві були проведенні у повному обсязі наступного місяця після його фактичного переведення до іншої військової частини, як і виплати іншим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині Позивач навів розрахунок відшкодування, який не відповідає фактичним доказам по справі.

Так, відповідно абзацу 4 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Як вбачається з довідки про доходи Позивача у січні та лютому 2024 року йому виплачувалось по 662,5 грн. Таким чином його середньоденний заробіток становив 21,72 грн. (662,5х2/61).

Таким чином позовні вимоги Позивача в цій частині також необґрунтовані та суперечать чинному законодавству, а тому задоволенню не підлягають.

Відтак, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 27.08.2024 року продовжено строк розгляду даної справи до 25 вересня 2024 року, у зв`язку перебуванням судді у основних щорічних відпустках.

Ухвалою суду від 25.09.2024 року роз`єднано позовні вимоги у справі №500/3903/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, виділивши в самостійні провадження.

У провадженні адміністративної справи №500/3903/24 залишити позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , грошового забезпечення військовослужбовця за період з 10.05.2022 року по 20.05.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 10.05.2022 року по 31.12.2022 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 року по 20.05.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , індексації грошового забезпечення за період з 10.05.2022 по 31.12.2022 із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , індексацію грошового забезпечення за період з 10.05.2022 по 31.12.2022 із застосуванням положень абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати за період з 10.05.2022 по день фактичної виплати індексації;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , грошової допомоги на оздоровлення за 2022 - 2023 роки;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2023 роки.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 :

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , додаткової винагороди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період січень 2023 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та за час лікування;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , додаткову винагороду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період січень 2023 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та за час лікування;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01.09.2023 по 21.03.2024 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01.09.2023 по 21.03.2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 21.03.2024 року по 10.04.2024 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 21.03.2024 року по 10.04.2024 у сумі 16 069 (шістнадцять тисяч шістдесят дев`ять) грн. 40 коп.,

та виділено в окреме самостійне провадження та передати справу №500/3903/24 до відділу організаційно-правового забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду для виконання вимог, передбачених пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України №814 від 20.08.2019.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відтак, суд дійшов висновку, що слід поновити позивачу строк звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 08.10.2024 прийнято до провадження адміністративну справу № 500/5969/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Призначено судове засідання на 29 жовтня 2024 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 09.10.2024 доручено Тернопільському окружному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання на 29 жовтня 2024 року о 10:00 год. в режимі відеоконференції. Представнику позивача адвокату Лихачову Р.Б. забезпечити зі своєї сторони участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних пристроїв поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 09.10.2024 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії наступних документів:

- інформацію та докази щодо виплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , грошового забезпечення військовослужбовця за період 10.05.2022 року по 20.05.2023 року, із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

- інформацію та докази щодо виплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , індексації грошового забезпечення за період з 10.05.2022 по 31.12.2022 року та, який базовий місяць використовувався;

- інформацію та докази щодо виплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки;

- інформацію та докази щодо виплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , додаткової винагороди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період січень 2023 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та за час лікування;

- інформацію та докази щодо виплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01.09.2023 по 21.03.2024 року.

Вищезазначену інформацію надати суду до 28.10.2024.

Ухвалою суду від 29.10.2024, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відкладено розгляд справи на 26.11.2024 о 11:00 год. для підготовки до надання нових пояснень по справі.

Ухвалою суду від 26.11.2024 року відкладено розгляд справив режимі відеоконференції на 23.12.2024 о 11:00 год.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надіслав через електронний суд заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , з 10.05.2022 року проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 .

Відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2023 року матрос ОСОБА_1 дійсно в період з 01.11.2022 по 28.12.2022 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України.

Відповідно до довідки про обставини травми №732/145 від 23.02.2023 року матрос ОСОБА_1 28.11.2022 року отримав мінно-вибухову травму. Множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення лівої кисті обох стегон, сідниці ліворуч. Наскрізне поранення правого передпліччя в в/з. Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №116 від 10.01.2023 року травма відноситься до тяжких. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №2782 від 28.03.2023 року Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Поранення тяжке.

28.03.2023 року Позивач встановлено 25 % втрати працездатності, що підтверджується довідкою серії 12ААА №071258.

21.08.2023 року Позивачу встановлено ІІІ (третю) групу інвалідності.

30.11.2023 року ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 .

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №622 від 19.01.2024 року травма тяжкого ступеня. Травма, поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №81 від 21.03.2024 року вважати таким що вибув для подальшого проходження служби у військовій частині НОМЕР_4 матроса військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 . З 21.03.2024 року виключений із списків особового складу.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 №161 від 03.06.2024 року солдата призваного за мобілізацією під час воєнного стану ОСОБА_1 звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 29.5.2024 року №51-РС з військової служби у запас за пп. «б» за станом здоров`я відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на день прийняття наказу про виключення зі списків особового складу Відповідач не провів з Позивачем розрахунків щодо:

- виплати грошового забезпечення з 10.05.2022 по 20.05.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи за відповідним законом України про державний бюджет України станом на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року відповідно;

- виплати індексації за період з 10.05.2022 року по 31.12.2022;

- грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки;

- додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 р. в розмірі 100 000 грн. на місяць за період перебування на лікуванні за січень 2023 року;

- додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 01.09.2023 по 21.03.2024 у розмірі 30 000 гривень щомісячно, пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць у період дії воєнного стану.

Так, у наказі командира військової частини НОМЕР_1 №81 від 21.03.2024 року частково визначено розміри та види грошового забезпечення, що підлягають виплаті позивачу у зв`язку із виключенням зі списків частини, проте, ані станом на дату видання зазначеного наказу, ані станом на день звернення до суду з позовною заявою грошові кошти визначені у наказі не виплачено, що підтверджується Довідкою АТ КБ «Приватбанк».

Позивач неодноразово усно та письмово, із рапортом, звертався до Відповідача щодо проведення нарахування та виплати вказаних виплат, однак Відповідачем відповіді не надано.

Не погодившись із протиправною бездіяльністю Відповідача щодо не проведення вищевказаних виплат, у зв`язку з чим порушені права та інтереси, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість бездіяльності відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Згідно з ч.2 ст.1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану не одноразово продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69/2022«Про загальну мобілізацію,» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану№168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Абзацами 3-5 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Нормативно-правовим актом, який визначає порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи у Збройних силах України є Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від14.08.2022 №402 (Положення №402).

Згідно п.2.1. Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько- льотні комісії (далі - ЛЛК) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

За п.6.11. Положення №402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

При цьому, форма та зміст згаданої довідки ВЛК встановлені додатком 4 до Положення. Встановленою законодавством формою довідки ВЛК не передбачено вказання у ній відомостей про потребу військовослужбовця в лікуванні та про ступінь тяжкості отриманої травми.

Так, додатками 5-9 підтверджується факт отримання поранення під час захисту Батьківщини та проходження військово-лікарської комісії у січні 2023 року.

Враховуючи наведене, відповідачем повністю не виплачено позивачу додаткову винагороду за січень 2023 року, збільшеної до 100000 грн., у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та за час лікування тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01.09.2023 по 21.03.2024 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Згідно п. 2, 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир). Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Відповідно до п. 17 розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до довідки про обставини травми №732/145 від 23.02.2023 року матрос ОСОБА_1 28.11.2022 року отримав мінно-вибухову травму. Множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення лівої кисті обох стегон, сідниці ліворуч. Наскрізне поранення правого передпліччя в в/з. Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №116 від 10.01.2023 року травма відноситься до тяжких. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №2782 від 28.03.2023 року Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Поранення тяжке.

28.03.2023 року Позивач встановлено 25 % втрати працездатності, що підтверджується довідкою серії 12ААА №071258.

21.08.2023 року Позивачу встановлено ІІІ (третю) групу інвалідності.

30.11.2023 року ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 №161 від 03.06.2024 року солдата призваного за мобілізацією під час воєнного стану ОСОБА_1 звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 29.05.2024 року №51-РС з військової служби у запас за пп. «б» за станом здоров`я відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, суд вважає протиправними дії Відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01.09.2023 по 21.03.2024 року.

Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, суд зазначає наступне.

Пунктом 242 Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, вказано, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направлено на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим, і речовим забезпеченням.

Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Разом з тим, вказаними нормативними актами не врегульовано порядок виплати грошового забезпечення особам за час затримки розрахунку.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України , у якому визначені основні трудові права працівників.

Так, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Верховний Суд України при тлумаченні положень статей 3 Кодексу законів про працю України, вказав, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі (постанова від 17.07.2015 у справі № 21-8а15). Тобто, в даному випадку застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми трудового законодавства.

Порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника визначений Кодексом законів про працю України .

Відповідно до приписів частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу , при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналізуючи згадані норми матеріального права, Верховний Суд України у постанові від 15.09.2015 (справа № 21-1765а15) зробив висновок, що передбачений частиною першою статті 117 Кодексу законів про працю України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (виключенні зі списків військової частини) настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені статтею 116 Кодексу законів про працю України. При цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, за висновком Верховного Суду України, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, тобто виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати належних працівникові при звільненні (виключенні) сум.

Згідно абзаців першого та третього пункту 2 Постанови №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців робота, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З огляду на викладене, враховуючи протиправність дій відповідача щодо не нарахування та невиплати повного грошового забезпечення, вважаю, що відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при виключенні зі списків частини починаючи з 21.03.2024 року по день фактичної виплати.

Так, відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що остання заробітна плата за перебування на військовій службі у Відповідача проведена 10.04.2024 року (додаток 14), а згідно Витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №81 від 21.03.2024 року Позивача виключено зі списків частини 21.03.2024 року (додаток 12).

Оскільки позивача виключено зі списків особового складу частини 21.03.2024 року, а остаточний розрахунок проведено лише 10.04.2024 року, кількість днів затримки розрахунку при звільненні становить 20 календарних днів.

Отже, в даному випадку наявна протиправна бездіяльність відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати Позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 21.03.2024 року по 10.04.2024 року.

Враховуючи, Довідку АТ КБ «ПриватБанк» позивача, середньоденний розмір грошового забезпечення Позивача на час звільнення складає 803,47 грн. (24505,96 грн. *2/61 календарний день)

Середній заробіток за час затримки розрахунку складає 16 069 (шістнадцять тисяч шістдесят дев`ять) грн. 40 коп. (803,47 грн. середньоденний розмір грошового забезпечення *20 кількість днів затримки).

У спірних правовідносинах відповідач не ставить під сумнів перебування позивача на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини, однак, із певних причин (об`єктивного чи суб`єктивного характеру) відбулось порушення його прав на отримання у повному обсязі належних йому сум додаткової винагороди.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен довести суду правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності з урахуванням критеріїв правомірності поведінки, визначених ч.2 ст.2 КАС України. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На час розгляду справи суду не відомо, які суми виплачені позивачу після подачі даного адміністративного позову, а тому виконання судового рішення потребуватиме урахуванням виплачених сум.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період січень 2023 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та за час лікування.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову винагороду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період січень 2023 року, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та за час лікування, з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01.09.2023 по 21.03.2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01.09.2023 по 21.03.2024 року, з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 21.03.2024 року по 10.04.2024 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 21.03.2024 року по 10.04.2024 у сумі 16 069 (шістнадцять тисяч шістдесят дев`ять) грн. 40 коп., з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 25 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: с. Кудринці,Чортківський р-н, Тернопільська обл.,48750 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: острів АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.