Справа № 160/34797/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 січня 2025 року Справа 160/34797/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінський В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невиконання виконавчого листа у справі №160/3942/21 від 12.07.2021 року та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/3942/21 від 19.05.2021 року;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)виконати вимоги заяви про відкриття згідно виконавчого листа у справі №160/3942/21 від 12.07.2021 року щодо перерахунку пенсії з 10.11.2020 року на рахунок: філії Дніпропетровське ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 305482, код отримувача , картковий рахунок ;НОМЕР_1 в гривня України, отримувач: ОСОБА_2 ;

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову фізичною особою немайнового характеру - 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024 року становить 3 028,00 грн., тобто судовий збір складає - 1 211,20 грн.

Як встановлено судом, позивачем заявлено 1 основну вимогу немайнового характеру, отже судовий збір за подання даної позовної заяви до суду складає 1 211,20 грн.

Однак позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмір 1 073,00 грн.

Отже позивачу необхідно надати до суду документ про доплату судового збору в розмірі 138,20 грн.

Крім цього суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як встановлено судом, позивачем по тексту позову заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що 11.05.2023 року представником позивача отримано лист №15347 від 17.04.2023 року відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яким повідомлено про завершення виконавчого провадження №67719144 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 12.07.2021 року у справі №160/3942/21 та позивач надано перший раз позовну заяву у межах 10-денного строку звернення до суду.

Як встановлено судом, позивач оскаржує бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невиконання виконавчого листа від 12.07.2021 року у справі №160/3942/21 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у справі №160/3942/21.

Судом встановлено, що 22.05.2023 року позивач вперше звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 року у справі №160/11047/23 позовну заяву позивача до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.

02.01.2023 року позивач вдруге звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 року у справі №160/173/24 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року у справі №160/173/24 позовну заяву позивача до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.

11.03.2024 року позивач втретє звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 року у справі №160/6546/24 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року у справі №160/6546/24 позовну заяву позивача до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

При цьому, у визначенні моменту виникнення права на позов має значення, коли особа дізналася про факт порушення свого права, інтересу або коли саме вона повинна була дізнатись про це, і обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений саме на позивача.

Заявнику недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відповідного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

З матеріалів справи вбачається, що первісна позовна заява подана позивачем у межах строку, встановленого КАС України, однак ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 року у справі №160/11047/23 повернена позивачу, оскільки поданий позов підписано особою, повноваження якої не підтвердженні належними документами.

02.01.2024 року позивач вдруге та 11.03.2024 року позивач втретє подала позовну заяву до суду, тобто більше ніж через сім місяців з моменту повернення позовної заяви та 10 місяців з моменту первісного повернення позовної заяви.

В свою чергу в даному випадку позивач звернулася до суду більше ніж через 18 місяців з моменту первісного повернення позовної заяви.

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Разом з тим, суд зауважує, що вчасна первинна подача позовної заяви не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Зважаючи на вищевикладене, суд зазначає, що посилання позивача у позові на ухвали суду у справах №160/11047/23, №160/173/24 та №160/6546/24 не враховуються судом, оскільки не обґрунтують поважності причин пропуску звернення до суду з даним позовом.

Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку звернення до суду позивачем не зазначено, доказів на їх підтвердження не надано, тому суд дійшов висновку про неповажність наведених позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду, внаслідок чого у задоволенні заяви про поновлення такого строку слід відмовити.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про відмову в задоволення клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Частиною 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу слід подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене та у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху.

Для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати до суду:

- документ про доплату судового збору в розмірі 138,20 грн.;

- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати до суду:

- документ про доплату судового збору в розмірі 138,20 грн.;

- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Горбалінський