Справа № 686/110/25
Суддя: Колієв С. А.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/110/25
Провадження № 2-а/686/52/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді: Колієва С.А.,

секретаря судового засідання: Кучерук Н.В.,

з участю представника позивача Мельничук О.

відповідача Ісаєва А.У.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Хмельницький справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України,-

встановив:

Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області звернулося до Хмельницького міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України з 08 липня 2024 року, на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2-24 року (справа №686/19045/24), перебуває громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Паспортний документ, а також документи, які б надавали право законного перебування на території України відсутні.

08 січня 2025 завершується визначений судом термін тримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у Волинському ПТПІ.

Виконати рішення про видворення відповідача не представляється можливим у зв`язку із відсутністю інформації країни громадянської належності відповідача, а також відсутністю документів, необхідних для його ідентифікації, та які б надавали право відповідачу на перетин кордону.

Так, у зв`язку з актом відкритої військової агресії російської федерації проти України та запровадження правового режиму воєнного стану, дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвано, а діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. За таких обставин на даний час унеможливлено звернення до посольств та консульських установ країни громадянської належності відповідача для підтвердження його особи, а також оформлення йому документів, які надають право на виїзд з території України. 07.11.2024 року до УДМС у Хмельницькій області надійшов лист з Волинського ПТПІ в якому повідомлено, що за результатами проведеної з відповідачем бесіди останній інформації, яка б сприяла його ідентифікації не надає, не сприяє та не бажає повертатися до країни громадянської приналежності. 27.11.2024 року Управлінням було направлено листи до Товариства Червоного Хреста України та Міжнародної організації з міграції з проханням у сприянні в ідентифікації та документуванні свідоцтвами на повернення відповідача до країни його громадянської приналежності. Станом на даний час відповіді від вказаних організацій не надходило.

Крім того просили врахувати, що відповідач вчинив ряд тяжких злочинів на території України та був засуджений 03.06.2022 був засуджений Суворовським районним судом м.Одеса за ч.1 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі та 13.09.2023 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.190 КК України та відбував покарання в ДП «Шепетівська виправна колонія (№98)».

Законних підстав перебувати на території України не має, документів, які б посвідчували його особу у нього відсутні.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, впродовж попереднього строку його затримання позивачем не було вжито належних заходів щодо його видворення з території України. При цьому просив врахувати, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації таке видворення фактично не можливе, а отже і підстав для його подальшого затримання та тримання у пункті тимчасового перебування іноземців не має. Крім того просив врахувати, що на території України він проживає з 2016 року, створив сім`ю з якою проживав у м. Одеса, куди планує повернутися.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наданні докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Республіці Інгушетія, за національністю є росіянином. Будь-якого паспортного документа не має, за набуттям громадянства України не звертався, в будь-який спосіб легалізацією свого становища в Україні не займався, що підтверджується наявними у справі відповідями на запити позивача.

03.06.2022 ОСОБА_1 був засуджений Суворовським районним судом м.Одеса за ч.1 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі та 13.09.2023 Луцьким міськрайонним судом Волинської області був засуджений за ч.2 ст.190 КК України та відбував покарання в ДП «Шепетівська виправна колонія (№98)».

08.07.2024 року ОСОБА_1 звільнився із ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» після відбуття покарання і того ж дня заступником начальника УДМС у Хмельницькій області було прийнято рішення про примусове видворення останнього з України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08.07.2024 року, яке було залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року (справа №686/19045/24) вирішено затримати на строк на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.01.2025 року закінчується встановлений рішенням суду строк утримання відповідача у Волинському ПТПІ.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

На виконання вищевказаного рішення суду після поміщення ОСОБА_1 до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства 27.11.2024 року УДМС України в Хмельницькій області були направлені запити до Товариства Червоного Хреста України та представництва в Україні Міжнародної організації з міграції з проханням у сприянні в ідентифікації та документуванні свідоцтвами на повернення до країни походження громадян російської федерації згідно списку, в тому числі і щодо ОСОБА_1 . Вказані звернення обґрунтовані розривом дипломатичних зносин у зв`язку із військової агресію російської федерації проти України, та неможливістю безпосереднього отримання свідоцтв на повернення вказаних громадян.

Згідно з вимогами Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Відповідач - іноземець не має законного джерела доходів, не працевлаштований, не зможе забезпечувати власні потреби, не має документа, що дає право на виїзд з України. Доводи відповідача про постійне місце проживання та склад сім`ї матеріалами справи та в межах ч.1 ст.77 КАС України не підтверджуються.

Зважаючи, що громадянин ОСОБА_1 порушує міграційне та адміністративне законодавство України, самостійно не вживає заходів щодо повернення в країну громадянської належності, відсутні належні документи для виїзду за межі України, існує ймовірність що він перешкоджатиме проведенню процедури видворення.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що термін утримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України закінчується 08 січня 2025 року інформації з країни громадянської належності відповідача щодо встановлення його особи чи документів, необхідних для перетину кордону, не отримано, а тому суд приходить до висновку, що слід продовжити строк затримання останнього.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.9,72,73,77,192,210,211,241,245,246,286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою забезпечення примусового видворення за межі України строком на шість місяців.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 діб з часу його проголошення.

Повний текст рішення складено 06.01.2025 року.

Суддя: