Справа № 340/6130/24
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/6130/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Дегтярьової С.В., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) адміністративну справу

за позовом

ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

та

ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, )

про визнання скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася з позовом до суду, у якому просить:

- визнати протиправним Витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17 травня 2024 року №99/168 щодо призначення матері та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 31.07.2023 року та листом Кадрового центру ЗСУ від 14.03.2024 року №321/КЦ/2549 - в розмірі 3/5 частини 15000000 грн, в сумі 9000000 грн. у рівних частках кожному;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу та компенсаційну суму матері ОСОБА_1 та сину ОСОБА_2 загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_3 (Кіровоградський ОТІ ІКСІЇ), що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 31.07.2023 року та листом Кадрового центру ЗСУ від 14.03.2024 року №321/КІ 1/2549 - в розмірі по 1/3 частини 15000000 грн, в сумі 10000000 грн у рівних частках кожному.

ОСОБА_1 вказала, що обидва позивачі мають право на 2/3 суми одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю військовослужбовця (її сина та батька ОСОБА_4 ), оскільки батько загиблого та його донька є громадянами Російської Федерації та постійно проживають там, а тому отримати таку допомогу не мають права.

Ухвалою від 23.09.2024 року відкрито провадження у справі, яку суддя вирішила розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. До суду подав додатково витребувані докази.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 10.05.1993 ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_3 (а.с.20).

03.10.1975 року шлюб між ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_4 (а.с.45).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 23.09.1992 року ОСОБА_5 змінила прізвище на " ОСОБА_7 " (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 та ОСОБА_8 народився син - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 (а.с.23).

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.11.2015 року ОСОБА_8 позбавлено батьківських прав, зокрема, відносно сина - ОСОБА_2 .

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.09.2016 року позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_2 . Опікуном ОСОБА_2 призначено ОСОБА_1 , позивача по справі (а.с.26-27).

Судом встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув в результаті бойових дій під час захисту Батьківщини, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.21).

Довідкою Управління соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації від 24 жовтня 2023 року №01-17/2823 підтверджено, що ОСОБА_2 має статус «члена сім`ї загиблого» відповідно до пункту 5 статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивачем ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , як матір`ю загиблого військовослужбовця та як опікуном малолітнього ОСОБА_2 в його інтересах, подані заяви до Міністерства оборони України про одержання одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного етану». Заяву також 26.09.2023 року подала і ОСОБА_9 , заявивши своє право на отримання частини грошової допомоги, як дружина загиблого (а.с.73-76).

У висновку ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.01.2024 року вказано, що на підставі поданих документів можливо призначити одноразову грошову допомогу матері ОСОБА_1 , сину ОСОБА_2 2014 р.н. та дружині ОСОБА_9 , оскільки вони не відносяться до осіб, яким частка одноразової грошової допомоги не розподіляється (громадяни Російської Федерації або Республіки Білорусь та особи, які постійно проживають на територіях цих країн, особи, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору).

У висновку також вказано, що отримано інформацію щодо осіб, які не звернулися за отриманням одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" - батько загиблого - ОСОБА_6 , зі слів заявників - росіянин, помер в Росії, та донька ОСОБА_10 , 2002 р.н, не зверталась за ОГД. Висновком усіх п`ятьох осіб визнано такими, які звернулись або можуть звернутися за отриманням ОГД (а.с.70-71).

Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум 17 травня 2024 року прийнято протокольне рішення № 99/168 про виплату родичам загиблого:

- матері ОСОБА_1 ,

- сину ОСОБА_2 2014 р.н.

- дружині ОСОБА_9 , 3/5 від 15000000 гривень, тобто по 3000000 кожному.

ОСОБА_1 вказала, що на її запит щодо питання про невиплату 6000000 грн, Міністерство оборони України повідомило, що дана сума залишена для батька загиблого військовослужбовця та його усиновленої доньки. При цьому вказано, що дані особи не звертались за призначенням одноразової грошової допомоги за загиблим військовослужбовцем.

Посилаючись на те, що батько загиблого військовослужбовця та його усиновлена донька проживають на території Російської Федерації та являються її громадянами, ОСОБА_1 вважає розрахунок одноразової допомоги протиправним та вважає наявними підстави для виплати ще по 1/3 від загальної суми грошової допомоги їй та ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із частинами першою, другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час смерті військовослужбовця) передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до частини третьої статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частинами першою, восьмою, дев`ятою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Указів Президента України № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Пунктом 2 Постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абз.1 п.2 зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2022 року №1066).

Абзацами 2 - 4 пункту 2 Постанови № 168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

На виконання вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Спірним у цій справі є рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17 травня 2024 року №99/168, яким вирішено питання про призначення по 1/5 матері, дружині та сину загиблого, та протиправно, на думку позивача, не вирішене питання розподілу ще 2/5 від загальної суми ОГД між цими ж членами сім`ї. В зв`язку з цим позивач вважає наявним у неї та у сина загиблого права на 1/3 від суми ОГД, а не по 1/5, як вказано в рішенні.

Аналіз вищевикладених правових норм дає підстави для висновку, що сім`ям загиблих військовослужбовців Збройних Сил, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста та батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого) (в редакції статті 16-1, чинній на момент виникнення правовідносин).

Держава має забезпечити рівні та справедливі соціально-правові гарантії для усіх членів сімей військовослужбовців, що загинули (померли) через виконання ними обов`язків військової служби.

За своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника), а тому виключення із кола осіб, які мають право на отримання допомоги, батька та усиновленої доньки не відповідало б меті закону.

На момент смерті військовослужбовця до кола осіб, які набули право на отримання одноразової грошової допомоги, належали, зокрема: батьки ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , малолітня дитина ОСОБА_2 2014 р.н., дружина ОСОБА_9 , а також усиновлена донька - ОСОБА_10 2002 р.н., якщо би вона перебувала б на його утриманні.

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 17 травня 2023 року №99/168 матері, дружині та сину загиблого призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 3/5 частини від 15000000,00 грн, в сумі 3000000 кожному.

На момент вирішення питання про розподіл між членами сім`ї загального розміру ОГД, свідоцтво про смерть батька загиблого - ОСОБА_6 , так і документальні докази того, що він і ОСОБА_10 є громадянами Російської Федерації або Республіки Білорусь, або є особами, які постійно проживають на територіях цих країн, або особами, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору, в матеріалах призначення одноразової грошової допомоги були відсутніми.

Судом встановлено, що запис у висновку ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.01.2024 про те, що батько загиблого, ОСОБА_6 , помер в Російській Федерації, зроблений зі слів матері загиблого - ОСОБА_1 . Документальне підтвердження постійного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на території Російської Федерації та наявності у них громадянства цієї держави - відсутнє.

Суд витребовував від відповідних державних органів та установ, які могли би мати відомості про цих осіб, документальні докази відносно громадянства, перебування на території України, тощо. Натомість будь-які відомості з цього приводу у таких органів відсутні.

Суд не приймає посилання позивача на те, що ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації, оскільки у свідоцтві про народження загиблого військовослужбовця національність батька ( ОСОБА_6 ) зазначена "русский", оскільки категорії "національність" та "громадянство" різні за своєю правовою природою та змістом, не є тотожними та можуть не співпадати. Беззаперечних доказів наявності громадянства Російської Федерації у ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які і доказів їх постійного проживання на території цієї держави, матеріали справи не містять. А факт їх відсутності на території України не може беззаперечно свідчити про обов`язкову наявність у них громадянства Російської Федерації та перебування їх на території цієї держави.

З метою виявлення усіх осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом, і встановлений строк в три роки з дня виникнення у них такого права, протягом якого вони мають право подати відповідну заяву та документи. Можливість же визначитись із складом осіб для розподілу суми ОГД раніше трирічного терміну може бути використана за наявності належним чином оформленої відмови, про що описано вище.

Як передбачено п.2 Постанови № 168 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу.

В даній ситуації розподіл 2/5 суми ОГД може бути здійснений між матір`ю, дружиною та сином загиблого після відмови ОСОБА_6 та/або ОСОБА_10 від її отримання або якщо ці особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права не звернуться за її отриманням.

З огляду на викладене, рішення відповідача є правомірним, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА