Справа № 480/10856/23
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Як вказує позивач, вказана сума боргу самостійно у встановлені строки відповідачем не сплачена, надіслана податкова вимога не виконана. За таких обставин, податковий орган просив позов задовольнити повністю та надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.
Провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.
У встановлений строк відповідачем було подано відзив згідно якого відповідач не погоджується з позовними вимогами та вважає їх безпідставними та необґрунтованими.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач - ГУ ДПС у Сумській області зазначає, що відповідно до Витягу з історії недоїмок, сформованого на підставі ІКПП ITC «Податковий блок» станом на момент звернення до суду у відповідача наявний податковий борг в загальному розмірі 66 791,44 гри, а саме:
- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010400) в сумі 2 622,64 грн,
- з податку на прибуток підприємств який сплачують інші підприємства (код бюджетної класифікації 11021000) в сумі 810,46 грн,
- з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) в сумі 50 954,79 грн,
- адміністративні штрафи та інші санкції (код бюджетної класифікації 21081103) в сумі 4 080,00 гривень.
Щодо податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код 14010100)
Відповідно до п. 203.1 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настануть за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Відповідно до п.203.2 ст.203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 ПК України) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено ПК України, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
До Відповідача застосовано штрафну санкцію відповідно до ст. 120 ПК України за порушення граничних строків подання податкової звітності з податку на додану вартість, та п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України, п. 203.1 ст. 203, також п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України яка нарахована відповідно до податкових повідомлень-рішень:
Зазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувались ні в адміністративному ні в судовому порядку, а тому є узгодженими відповідно до норм ПК України.
Щодо орендної плати з юридичних осіб, позивач зазначає, що відповідно до 287.3. ст.287 ПКУ податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Щодо адміністративних штрафів та інших санкцій (код податку 21081100):
Як вказує позивач, у Відповідача наявний податковий борг з адміністративних штрафів та інших санкцій (код податку 21081100) на загальну суму 4080,00 грн, з них:
- основний платіж - 0,00 грн;
- штрафна санкція - 4080,00 грн;
Дана сума заборгованості сформована на підставі прийнятих податкових повідомлень - рішень:
Зазначені вище податкові повідомлення-рішення ні в судовому, ні в адміністративному порядку не оскаржувалися.
Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого відповідачем у встановлений строк набрала статусу податкового боргу.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку на встановлений строк набуває статусу податкового боргу.
Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до норм ст.59 ПК України Відповідачу була направлена податкова вимогй від 31.01.2011 №174 на податкову адресу Відповідача.
Згідно з п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
При цьому, слід зазначити, що у позовній заяві позивач зазначає, що
Згідно позиції позивача наявність вищезазначених рішень Сумського окружного адміністративного суду доводить правомірність та обґрунтованість позовних вимог.
Однак, дослідивши обставини у справі та докази якими сторони обґрунтовують свою позицію у справі , суд дійшов висновку про наявність підстав лише для часткового задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не було враховано наявність ще одного рішення суду, яке має значення для правильного вирішення спору у даній справі.
З аналізу судових рішень Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 у справі № 480/1409/19 та від 12.07.2023 у справі № 480/7598/22, та матеріалів позовної заяви вбачається наступне:
1) Податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код бюджетної класифікації 14010100) на загальну суму 8323,55 грн., нарахована відповідно до податкових повідомлень-рішегіь:
3) Адміністративних штрафів та інші санкції (код бюджетної класифікації 21081103) в сумі 4080,00 грн., яка сформована на підставі податкових повідомлень - рішень прийнятих в період з 31.10.2018 - 19.06.2019:
Таким чином, усього за рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 у справі № 480/1409/19 з відповідача стягнуто 389 600,07 грн. (в тому числі податковий борг в сумі 57 657,43 грн., що включений до позовної заяви).
Згідно відзиву на позовну заяву, на виконання рішення суду від 01.09.2020 у справі №480/3056/20 позивачем здійснено заходи щодо реалізації майна відповідача, укладено договір купівлі-продажу № 325/21-Д від 19.07.2021, а кошти від реалізації в сумі 389600,07 грн. направлені на погашення податкового боргу.
За таких обставин, податковий борг в сумі 57 657,43 грн., що включений до позовних вимог позивачем в адміністративному позиві від 27.09.2023 № 1537/18-38-13-04-01 слід вважати погашеним, а тому позивні вимоги в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.
Звертаючись до суду з позовом, який є предметом розгляду у даній справі, позивач наполягає на наявності податкового боргу та відсутність коштів на його розрахункових рахунках в установах банку, які можливо спрямувати на погашення податкового боргу платника.
Пунктом 95.3 ст.95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Системний аналіз норм ПК України дає підстави для висновку про те, що звернення контролюючим органом до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку, і лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутися до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.
Такі висновки зроблені у Постанові Верховного Суду від 02.04.2019р. у справі №809/1941/14.
На підтвердження стягнення грошових коштів з банківських рахунків відповідача, позивачем разом з відповіддю на відзив суду надані наступні платіжні інструкції:
Відповідач у письмових поясненнях та у запереченнях від 06.11.2023р. зазначає, що ним вживаються заходи щодо погашення податкового боргу в сумі 9134,01 грн., а тому після його погашення відповідні квитанції будуть направлені до суду. Однак, станом на січень 2025 року жодних доказів сплати заборгованості немає.
Податковим органом надано до суду докази наявної заборгованості в сумі 9134.01грн. станом на січень 2025 року.
Заходи стягнення вжиті позивачем не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, а тому позивач звернувся до суду з вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.п.89.3 ст. 89 ПК України).
На підставі рішення про опис майна від 04.02.2011 №88 складено акт опису майна від 06.08.2012 №30 на загальну суму 1166,67 гривень.
Податкова застава відповідно до акту опису майна від 04.02.2011 №7 була внесена в Державний реєстр обтяжень рухомого майна 10.02.2011, реєстраційний номер 10817437, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.02.2011 №30279601, в якому зазначено державну реєстрацію обтяжень.
Податкова застава відповідно до акту опису майна від 06.08.2012 №30 була внесена в Державний реєстр обтяжень рухомого майна 09.08.2012, реєстраційний номер 12850923, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.08.2012 №37308826, в якому зазначено державну реєстрацію обтяжень.
Податкова застава відповідно до акту опису майна від 06.08.2012 №30 була внесена в Державний реєстр обтяжень рухомого майна 13.10.2018, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.10.2018 №141671681, в якому зазначено державну реєстрацію обтяжень.
Отже, надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, можливе згідно Рішення про опис майна від 04.02.2011 №88, Акту опису майна від 04.02.2011 №7, Акту опису майна від 06.08.2012 №30 та Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд керується таким.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Оскільки платіжні інструкції поверталися без виконання у зв`язку з тим що: на рахунках платника немає інших (крім арештованих) коштів; на рахунку платника коштів немає і протягом попереднього операційного дня кошти на його рахунок не надходили; відсутні кошти на рахунку платника (копії інкасових доручень (платіжних інструкцій) додані до позовної заяви), контролюючий орган правомірно звернувся до суду про надання дозволу на погашення суми податкового боргу в частині 9134.01 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі, в силу припису абз. 2 п. 95.3 ст.95 ПК України.
Отже, податкове зобов`язання на суму 9134.01 грн. є узгодженим, термін його сплати минув, а у добровільному порядку відповідач його не сплатив.
Відповідно до пп.87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно з пп.88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Відповідно до п.89.1 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (підп.89.1.1); у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підп.89.1.2).
Згідно п.п.89.2, 89.3 цієї ж статті, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Відповідно до п. 91.3 ст.93 ПК України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу.
Статтею 95 ПК України регламентовано порядок продажу майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Згідно з п.п.95.1, 95.2, 95.3 цієї статті, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Позивачем було вжито заходів щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.03.2023 у справі №440/11471/21.

Станом на день звернення до суду податковий борг відповідача який був стягнутий з ТОВ «Сумське АТП -15927» за рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12,07.2023 у справі № 480/7598/22 становить 9134.01грн., надані позивачем докази свідчать про те, що у відповідача відсутні кошти на рахунках (дані обставину відповідачем не спростовано, докази сплати податкового боргу до матеріалів справи не надано).

Таким чином, податковим органом вжито вичерпний перелік заходів щодо погашення заборгованості відповідача з дотриманням процедури стягнення податкового боргу.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд вбачає правові підстави для задоволення позовних вимог частково - лише в частині надання дозволу на погашення суми податкового боргу лише в розмірі 9134.01грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи те, що суб`єктом владних повноважень не надано суду доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного Управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське АТП-15927" про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок коштів отриманих від продажу майна, що перебуває в податковій заставі задовольнити частково.

Надати Головному управлінню ДПС у Сумській області дозвіл на погашення суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське АТП-15927" у розмірі 9134 (дев"ять тисяч сто триста чотири) грн.01 коп. за рахунок коштів платника, отриманих від продажу майна, що перебуває в податковій заставі на підставі актів опису майна №7 від 04.02.2011 року та №30 від 06.08.2012 року.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець