Справа № 578/697/24
Суддя: Косар А. І.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

Іменем України

30 грудня 2024 року

смт Краснопілля

справа № 578/697/24

провадження № 2-а/578/9/24

Краснопільський районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Косар А. І.,

секретар судового засідання Литвин А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Краснопілля Сумського району Сумської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області, поліцейського СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області молодшого лейтенанта Мінченка Сергія Вікторовича

про скасування постанови про притягення до адміністративної відповідальності

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1

представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області Бащук О. Р. в режимі відеоконференції

та установив:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом /уточнений від 29.07.2024// до Головного управління Національної поліції в Сумській області, поліцейського СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області молодшого лейтенанта Мінченка Сергія Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, у якому просив скасувати ПОСТАНОВУ про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 2611761 від 15.07.2024. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що його 15.07.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/ у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за керування транспортним засобом без наявності при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач не згоден з вказаною постановою у зв`язку з тим, що він є учасником бойових дій, уважає її незаконною. Під час зупинки транспортного засобу він мав при собі відповідне посвідчення. Поліцейський у ході документування правопорушення не з`ясував усі обставини, що мали значення, а саме те, що автомобіль ВАЗ211540 номерний знак НОМЕР_1 , яким він керував, належить його сину ОСОБА_2 , учаснику бойових дій.

Процесуальні дії у справі

25 липня 2024 року Ухвалою Краснопільський районний суд Сумської області /далі - суд/ позов залишив без руху і запропонував позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки шляхом приведення адміністративного позову у відповідність до вимог стст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС/.

29.07.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою він просив замінити первісного відповідача Відділення поліції №2 (с.Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області належними відповідачами: Головне управління Національної поліції в Сумській області, поліцейський СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області молодший лейтенант Мінченко Сергій Вікторович.

01 серпня 2024 рокуУхвалоюсуд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі. Замінив первісного відповідачаВідділення поліції №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області на належного - Головне управління Національної поліції в Сумській області , співвідповідача поліцейського СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області молодшого лейтенанта Мінченка Сергія Вікторовича. Розгляд справи призначив у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Від відровідача Головного управління Національної поліції в Сумській області надійшов відзив на позов, в якому просив залишити його без задоволення. В обґрунтування зазначено, зокрема, що Положеннями Закону України «Про Національну поліцію», Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Правилами дорожнього руху прямо передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність у водія посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтва про реєстрацію, чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України встановлено безпосередній обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Транспортний засіб, яким керував позивач, не належав йому на правах власності, тому він, незважаючи на те, що має статус учасника бойових дій, не є звільненим від обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності на території України. Отже, оскільки позивач на законну вимогу поліцейського, який його зупинив, не надав полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому постанова поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 126 ч. 1 КУпАП є законною і обґрунтованою.

У судовому засіданні позивач просив позовні вимоги задовольнити. Звернув увагу суду на те, що він та власник транспортного засобу, син ОСОБА_2 , є учасниками бойових дій. У визначений у постанові день та час Правил дорожнього руху він не порушував і у поліцейського були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Представник відповідача на засіданні суду 10.07.2024 проти позову заперечував, висловив аргументи, що інспектор Патіота О. В. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вважав дії інспектора законними.

У судовому засіданні представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській Бащук О. Р. проти позову заперечував, підтримав викладену у відзиві процесуальну позицію. Висловив аргументи, що поліцейський Мінченко С. В. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вважав дії поліцейського законними. Просив у позові відмовити за необзругтованістю.

Відповідач поліцейський СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області молодший лейтенант Мінченко Сергій Вікторович у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Згідно з частиною третьою статті 205 КАС, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Фактичні обставини, встановлені судом

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 2611761, дата розгляду 15.07.2024 15:53:37, місце розгляду Сумська область, Сумський район, селище Краснопілля, вулиця Перемоги, 4, поліцейським відділення поліції № 2 (с. Краснопілля0 СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області молодшим лейтенантм Мінченко Сергієм Вікторовичем розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Краснопілля Сумської області, ПОСВІДЧЕННЯ ВОДІЯ НОМЕР_2 , транспортний засіб ВАЗ 211540 номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 . Суть і обставини правопорушення: 15.07.2024 о 15:47:53 селище Краснопілля вулиця Перемоги, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211540 номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.г ПДР, та накладено штраф у розмірі 425 грн за частиною першою статті 126 КУпАП /ас 51/.

Відповідно до копії ПОСВІДЧЕННЯ Серія НОМЕР_3 , виданого 27 квітня 2017 року на ім`я ОСОБА_1 , останній має статус учасника бойових дій /ас 22/.

Відповідно до копії ПОСВІДЧЕННЯ Серія НОМЕР_4 , виданого 27 березня 2015 року на ім`я ОСОБА_2 , останній має статус учасника бойових дій /ас 23/.

Відповідно до копії СВІДОЦТВА ПРО РЕЄСТРАЦІЮ ТРАНСПОРТНОГО ЗАСОБУ НОМЕР_5 , ОСОБА_2 є власником транспортного засобу: реєстраційний номер НОМЕР_1 ; Марка ВАЗ 211540 /ас 25/.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд першої інстанції зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 2 частини першої статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Суд зазначає, що перевірки дотримання вимог законодавства в частині наявності у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, передує зупинення такого транспортного засобу.

Так, Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у статті 35 Закону, який є вичерпним.

Так, п.п.1,3 частини першої вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз зазначених норм свідчить, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 15.03.2019 по справі №686/11314/17, від 22.10.2019 по справі №161/7068/16-а.

При цьому, згідно пункту 3, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманнямПравил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

Забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") (частина перша статті 37 Закону).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 21 Закону встановлено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим.

Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті першої цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України.

Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно зпунктом 13.1 статті 13 цього Закону.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

Відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

За статтею 53 Закону, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Імперативні приписи абзацу другого частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» і пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, учасники бойових дій, які особисто керують належним їм на правах власності транспортними засобами, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З указаним обов`язком водіїв корелюються встановлені пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, у тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року справа №522/22180/16-а

Щодо наявності в діях позивача порушень, суд зазначає наступне.

За положенням частини 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306(із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Відповідно до пп. «ґ» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Отже, особа - власники транспортних засобів зобов`язані зареєструвати транспортний засіб, та мати документ за результатами такої реєстрації. Також, особа під час використання транспортного засобу в дорожньому русі, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2019 року у справі №127/19283/17 зазначив, що доводи позивача про те, що він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною, - не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Отже, нормами чинного законодавства чітко встановлено, що водій під час керування транспортним засобом повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цей поліс при собі, та пред`явити його на вимогу поліцейського.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Статтею 245 КУпАПвстановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до статті 90 КАС, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що в силу приписів статті 77 КАС у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Так, законодавством встановлена заборона та відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в реєстраційному документі на транспортний засіб, полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Отже, відповідальність передбачена саме за відсутність документу або пред`явлення такого документу у спосіб, який не дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в ньому.

Позивач ОСОБА_1 в позові та у ході судового розгляду справи не заперечував того факту, що він на вимогу поліцейського не мав при собі та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власником транспортного засобу є його син і має статус учасника бойових дій і за законом звільнений від обов`язкового старування. На переконання позивача, він як учасник бойових дій також мав право на керування вказаним транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування.

Суд установив, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, але він не є власником транспортного засобу ВАЗ 211540 номерний знак НОМЕР_1 , і на нього не розповсюджуються правила встановлені у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, факт керування позивачем транспортним засобом ВАЗ 211540 номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є доведеним наявними в матеріалах справи доказами, а доводи позивача про незаконність дій поліцейського вимагати у водія надавати страховий поліс, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, надані сторонами докази у сукупності, суд доходить висновку, що належними та достатніми доказами підтверджено факт порушення ОСОБА_1 п.2.1. "г" ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з частиною першою статті 245 КАС, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

За вищевказаних обставин, суд доходить висновку, що відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушенняу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 2611761 від 15.07.2024.

Відповідно до статті 139 КАС судові витрати позивачу не відшкодовуються у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2,12, 25, 72, 77, 78, 139, 194, 205, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити ПОСТАНОВУ про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 2611761 від 15.07.2024 поліцейського СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області молодшого лейтенанта Мінченка Сергія Вікторовича без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими в стст. 286, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інформація про сторони та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_6 ; Паспорт НОМЕР_7 від 21.12.1998; адреса робочого місця: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Головне управління Національної поліції в Сумській області , місцезнаходження: Україна, 40000, Сумська область, м. Суми, вулиця Герасима Кондратьєва, 23. Представник Бащук Олег Романович.

Відповідач 2: поліцейський СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області молодший лейтенант поліції Мінченко Сергій Вікторович, адреса перебування (служби): Україна, 42400, Сумська область, Сумський район, селище Краснопілля, вулиця Мезенівська, будинок 8.

Повне судове рішення складено 3.01.2025.

Суддя А. І. Косар