Справа № 160/22985/24
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: 23.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач-2), в якій позивач просить суд:
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з 14 квітня 2024 року пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 із зарахуванням до стажу (вислуги років) періоду служби на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського районного відділу Управління МВС України в Донецькій області з 30.07.2001 по 12.08.2003 з розрахунку один рік служби за один рік шість місяців служби.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому протиправно було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» та не зараховано до стажу (вислуги років) період служби на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського районного відділу Управління МВС України в Донецькій області з 30.07.2001 по 12.08.2003 з розрахунку один рік служби за один рік шість місяців служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
10 вересня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує на те, що посада оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області не підлягає зарахуванню до вислуги, що дає право на пенсію згідно абзацу 2 частини 6 статті 86 Закону №1697. Зазначає, що у позивача недостатньо стажу за вислугу років для призначення пенсії. Також, вказує, що обчислення часу проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку на пільгових умовах не передбачено в редакції постанови КМУ від 17.07.1992 №393 станом на дату проходження позивачем служби в Мар`їнському РВ УМВС України в Донецькій області. Натомість, постанова КМУ №1497, яка передбачає можливість обчислення на пільгових умовах часу проходження служби на посаді оперуповноваженого карного розшуку, набрала чинності 21.11.2001. Відтак, період служби ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області може бути обчислено на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця лише з 21.11.2001.
03 жовтня 2024 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Відповідач вказує, що стаття 86 Закону України «Про прокуратуру» визначає виключний перелік посад, робота на яких може бути зарахована до вислуги років. Згідно з поданими документами страховий стаж позивача становить 24 роки 10 місяців 29 днів. Стаж за вислугу років станом на 14.04.2024 становить 21 рік 02 місяці 23 дні, в тому числі стаж роботи на посаді прокурора - 16 років 08 місяців 16 днів. Відповідач зазначає, що позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років, оскільки стаж за вислугу років становить 21 років з необхідних 25 років.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
14 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Зокрема, в оскаржуваному рішенні зазначено, що відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.
При цьому, вислуга років позивача станом на 14.04.2024 становить 21 рік 02 місяці 23 дні з необхідних 25 років.
Також, з оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем-1 не заперечується достатність стажу роботи позивача на посадах прокурорів. Так, стаж роботи ОСОБА_1 на посадах прокурорів складає 16 років 08 місяців 16 днів з необхідних для призначення пенсії - 15 років.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначено Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Абзацом 22 статті 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному управлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Пенсійне забезпечення прокурорів та працівників прокуратури визначено в Законі України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, який набрав чинності 15.07.2015 (далі - Закон №1697).
Своєю чергою, підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років визначено ст. 86 Закону №1697-VII, що дає право на пенсію за вислугу років.
Зокрема, відповідно до вимог частин першої, другої вказаної норми прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:
по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;
з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;
з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;
з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;
з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;
з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;
з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;
з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;
з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;
з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;
з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.
Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно частини п`ятої статті 86 Закону №1697-VII, працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п`ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті. Передбачене цією частиною зниження віку для жінок застосовується також до завершення періоду підвищення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. До досягнення віку, встановленого цією частиною, право на пенсію за віком мають чоловіки 1960 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
55 років - які народилися по 31 грудня 1957 року;
55 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1958 року по 31 грудня 1958 року;
56 років - які народилися з 1 січня 1959 року по 31 грудня 1959 року;
56 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1960 року по 31 грудня 1960 року.
Відповідно до вимог частин 6-8 ст.86 «Про прокуратуру», до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;
слідчими, суддями;
на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою;
у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання;
на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України;
на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури;
військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання;
відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.
До пенсії за вислугу років, призначеної згідно з цією статтею, встановлюються надбавки на утримання непрацездатних членів сім`ї та на догляд за одиноким пенсіонером у розмірах і за умов, передбачених чинним законодавством.
Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.
Згідно частини тринадцятої статті 86 Закону №1697 пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавство розрізняє поняття «вислуги років, що дає право на пенсію» і «стажу роботи на прокурорських посадах». При цьому посади, період роботи на яких зараховується до стажу роботи на прокурорських посадах і до вислуги років, що дає право на пенсію, є відмінними. В той же час до вислуги років, що дає право на пенсію, включається весь стаж роботи на прокурорських посадах.
Отже, спірним питання у цій справі є наявність у позивача необхідної вислуги років 25 років, яка б давала позивачу можливість реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру».
Позивач наголошує, що до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» необхідно зарахувати період його роботи на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області у період з 30.04.2001 по 12.08.2003 з розрахунку один рік служби за один рік шість місяців служби.
Так, вказаний стаж підтверджується трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_2 та архівною довідкою від 09.02.2016 №294/02/12-2016.
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення №114).
Пунктом 1 Положення №114 визначався порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки.
Згідно з пунктом 2 Положення №114 до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством, зокрема:
молодший начальницький склад: молодший сержант міліції, молодший сержант внутрішньої служб сержант міліції, сержант внутрішньої служби, старший сержант міліції, старший сержант внутрішньої служби, старшина міліції, старшина внутрішньої служби, прапорщик внутрішньої служби, старший прапорщик внутрішньої служби.
середній начальницький склад: молодший лейтенант міліції, молодший лейтенант внутрішньої служби, лейтенант міліції, лейтенант внутрішньої служби, старший лейтенант міліції, старший лейтенант внутрішньої служби, капітан міліції, капітан внутрішньої служби.
старший начальницький склад: майор міліції, майор внутрішньої служби, підполковник міліції, підполковник внутрішньої служби, полковник міліції, полковник внутрішньої служби.
Відповідно до архівної довідки від 09.02.2016 №294/02/12-2016, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, в тому числі у спірний період з 30.07.2001 по 12.08.2003, у званні лейтенанта міліції.
Зокрема, в період з 30.07.2001 по 12.08.2003 ОСОБА_1 перебував на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського РВ Управління МВС України в Донецькій області (наказ УМВС України в Донецькій області від 17.08.2001 №201 о/с).
Також, період проходження служби на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського РВ Управління МВС України в Донецькій області, відповідно до підпункту 2 п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1090, дає право на одержання щомісячної надбавки за вислугу років з 30 липня 2001 року по 12 серпня 2003 року.
Отже, посада та спеціальне звання позивача у відповідності до Положення №114 належить до середнього начальницького складу, що у розумінні статті 86 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для зарахування періоду роботи на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області у період з 30.04.2001 по 12.08.2003 до вислуги років для призначення пенсії позивачу відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру».
Щодо зарахування періоду служби (стажу) з 30.04.2001 по 12.08.2003 до вислуги років з розрахунку один рік служби за один рік шість місяців.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (надалі - Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абз. третім пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (надалі - постанова №393), в редакції на момент проходження позивачем служби в 2001 році, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Відповідно абзацу двадцять четвертого підпункту «в» пункту 3 постанови №393, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1497 від 16.11.2001, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: в) один місяць служби за півтора місяця: час проходження служби особами рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за
переліком посад і умовами, що визначаються Міністром внутрішніх
справ.
Зазначені зміни щодо пільгового розрахунку вислуги набрали чинності 21.11.2001 після опублікування постанови Кабінету Міністрів України №1497 в офіційному виданні - «Урядовий кур`єр».
З урахуванням положення статті 58 Конституції України, суд погоджується з доводами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з приводу того, що період служби ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області може бути обчислено на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця лише з 21.11.2001.
Відтак, період служби ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області з 30.07.2001 по 20.11.2001 підлягає зарахуванню до вислуги років без урахування кратності, а з 21.11.2001 по 12.08.2003 - з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.
Відтак, відповідачем-1 неправомірно відмовлено в зарахуванні до вислуги років періоду служби ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області з 30.07.2001 по 12.08.2003, в тому числі частково за частину періоду з урахуванням кратності.
Суд вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, що ґрунтується на незарахуванні (невизнанні) частини наявного у позивача стажу, зокрема періоду служби з 30.07.2001 по 12.08.2003, - є протиправним та підлягає скасуванню.
Порушені права позивача підлягають також захисту шляхом зобов`язання відповідача-1 зарахувати до вислуги (стажу) позивача період служби ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області з 30.07.2001 по 20.11.2001 без урахування кратності, а з 21.11.2001 по 12.08.2003 - з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за вислугу років, то в цій частині суд відмовляє з огляду на виключну дискрецію відповідача, а також з огляду на те, що відповідачем ще не здійснено обчислення вислуги років за наслідком виконання рішення суду у цій справі.
Натомість, суд у відповідності до статті 5 КАС України має право вийти за межі позовних вимог для здійснення забезпечення ефективного способу захисту шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.04.2024 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-УІІ від 14.10.2014 із зарахуванням до стажу (вислуги років) періоду служби на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Марийського районного відділу Управління МВС України в Донецькій області з 30.07.2001 по 12.08.2003, з урахуванням висновків суду.
Щодо належного відповідача у справі.
Суд звертає увагу, що належним відповідачем в частині позовних вимог про зобов`язання зарахувати до стажу (вислуги років) період служби на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Мар`їнського РВ УМВС України в Донецькій області є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, з огляду на таке.
Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі постанови №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Аналіз положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Враховуючи вимоги Порядку №22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Отже, з огляду на пункти 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо призначення позивачу пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у її призначенні.
Таким чином, саме ГУ ПФУ в Дніпропетровській області має здійснити зарахування спірних періодів до страхового стажу (вислуги років) позивача та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років.
Відтак, в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області слід відмовити.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС).
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи, що правило пропорційного стягнення судового збору при частковому задоволенні позову стосується тільки вимог майнового характеру, тоді як заявлений позов містить вимоги немайнового характеру, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон