Справа № 400/11301/24
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

31 грудня 2024 р. № 400/11301/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 27.09.2024 року за №9/1/12539 додаткових видів грошового забезпечення визначених шляхом множення процентної ставки додаткових видів грошового забезпечення на розмір основних видів грошового забезпечення розрахованих виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року (1762 грн.);

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року по справі № 400/5925/24, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області нову довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року за №260 з обов`язковим зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, у розмірах визначених шляхом множення процентної ставки додаткових видів грошового забезпечення, на розмір основних видів грошового забезпечення розрахованих виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року (2684 гривні), у наступних розмірах, - посадовий оклад - 4970,00 грн., оклад за військовим званням - 1450,00грн., відсоткова надбавка за вислугу років, 50% - 3210,00 грн., надбавка за особливості проходження служби 65% - 6259,50 грн., премія 216% - 10735,20грн., всього 26624,70 грн., для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023р. основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 року у справі № 400/5925/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 01.01.2023 року від 27.09.2024 року №9/1/12539, згідно якої загальний розмір грошового забезпечення склав 20776,35 грн із розрахунку: посадовий оклад - 4970,00 грн; оклад за військовим званням - 1450,00 грн; відсоткова надбавка за вислугу років - 50% - 3210,00 грн; надбавка за особливості проходження служби - 65% - 4104,75 грн (розрахованого із 1762); премія - 216% - 7041,60 грн (розрахованого із 1762). Уважаючи, що відповідачем протиправно обчислено додаткові види грошового забезпечення із застосуванням занижуючого коефіцієнту із 1762 грн, замість розміру встановленого станом на 01.01.2023 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою від 06.12.2024 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №400/11301/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.12.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про закриття провадження у справі. Заява мотивована тим, що позивач не погоджується з діями відповідача, вчиненими на виконання судового рішення в іншій справі, і ці дії відповідача полягають у зазначенні в довідці станом на 01.01.2023 року розміру додаткових видів грошового забезпечення, меншого за розмір, який, на думку позивача, мав бути зазначений за умови належного виконання рішення суду від 31.07.2024 року у справі №400/5925/24. Отже, вимоги позивача не підлягають до розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідних заяв, поданих в порядку статей 382/383 КАС України в межах справи №400/5925/24.

Вирішуючи заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття провадження у справі №400/11301/24, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 11 Закону № 1404-VIII йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 16 лютого 2019 у справі № 816/2016/17 та у постановах Верховного Суду від 30 січня 2024 року у справі № 320/19014/23, від 21 лютого 2024 року у справі № 140/17323/23 та від 19 вересня 2024 року у справі № 400/3650/24.

Згідно зі статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 06 серпня 2024 року у справі № 560/4755/20, від 14 серпня 2024 року у справі №580/5660/22, від 19 вересня 2024 року у справі № 400/3650/24.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 року у справі №400/5925/24, позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нової довідки про розмір грошового забезпечення померлого ОСОБА_1 з урахуванням розмiрiв посадового окладу та окладу за спецiальним званням визначених шляхом множення розмiру прожиткового мiнімуму для працездатних осiб встановленого законом на 01.01.2023 р., на вiдповiдний тарифний коефіцієнт згiдно з додатками 1, 14 до постанови Кабiнету Mіністрів України № 704 вiд 30.08.2017, а також процентної надбавки за вислугу poків, щомiсячних додаткових видiв грошового забезпечення (надбавки, доплати, пiдвищення) та премiї, для проведення перерахунку основного розмiру пенсiї ОСОБА_1 з 01.02.2023 року та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення померлого ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку його пенсії, станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 підготував оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за №9/1/12539 від 27.09.2024 року, відповідно до якої посадовий оклад (тарифний розряд - 10) - 4970,00 грн., оклад за військовим званням (мічман) - 1450,00 грн., надбавка за вислугу років - 50% - 3210,00 грн., надбавка за особливості проходження служби - 65% - 4104,75 грн. (розраховано із 1762), премія - 216% - 7041,60 грн. (розраховано із 1762), а всього - 20776,35 грн.

Уважаючи, що відповідачем протиправно обчислено додаткові види грошового забезпечення із застосуванням занижуючого коефіцієнту із 1762 грн, замість розміру встановленого станом на 01.01.2023 року, позивач звернувся до суду з позовом.

Зі змісту позовної заяви, за своєю суттю цей спір виник у зв`язку з неправильним, на думку позивача, виконанням відповідачем рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 року у справі №400/5925/24, що виявилося у неврахуванні висновків суду, викладених в зазначеному рішенні.

Таким чином, Суд, враховуючи те, що спірна довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.09.2024 року №9/1/12539 підготовлена та видана позивачу на виконання судового рішення у справі №400/5925/24, про що прямо зазначено у цій довідці, доходить висновку, що заявлений у даній справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

Указане дозволяє суду стверджувати, що у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Суд зауважує, що у разі, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Підсумовуючи вище наведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2024 року у справі №460/23064/23.

Враховуючи викладене, суд зауважує про те, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Водночас, відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого фактичного предмету спору (видача довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення із служби)) і між тими самим сторонами, то є підстави для закриття провадження у справі №400/11301/24 на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №400/11301/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

2. Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України

3. Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя А.В. Величко