Справа № 947/17648/24
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/148/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.05.2024 року відносно нього, протиправною та скасувати вказану постанову, провадження по справі закрити.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.05.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним в порушенні правил військового обліку в частині несвоєчасної постановки на військовий облік» та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Позивач зазначає, що розгляд справи не проводився, а копію вказаної постанови він отримав 21.05.2024 року, з якою він не погоджується, зазначає, що не вчиняв адміністративного правопорушення, винним себе не вважає.

Крім того, вказує, що перед винесеною спірною постановою, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення №795 від 19.04.2024 року, в якому було зазначено зовсім іншу суть адміністративного правопорушення, яке не співпадають з тим, у якому він був визнаний винним постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.05.2024 року.

При цьому, позивач має статус призовника, у в`язку з чим, положення глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу, його не стосуються, а стосуються інших осіб військовозобов`язаних.

Позивач зазначає, що відповідачем до цього часу не розглянуте його письмове клопотання про закриття провадження у адміністративній справі, яке ним особисто було подано на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.04.2024 року.

Таким чином, не розгляд клопотання позивача про закриття провадження у адміністративній справі, не проведення розгляду в призначений час і місці 24.04.2024 року, як і не повідомлення позивача про іншу дату розгляду адміністративної справи відносно позивача, яке відбулося 16.05.2024 року, без його участі та без повідомлення останнього про це, є грубим порушенням вимог ст.268 КУпАП, щодо дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Також, діючі Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що затверджені постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 не містять відповідальності за таке правопорушення, про що зазначено в протоколі №795 про адміністративне правопорушення від 19.04.2024 року, складеного відносно позивача, як «несвоєчасно не до пройшов медичну комісію та своєчасно не отримав приписне посвідчення».

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що як вбачається з його приписного посвідчення, 15.05.2022 року він був взятий на облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 , але закінчити проходження медичної комісії та приписку до призовної дільниці в ТЦК він не зміг з підстав, незалежних від нього, оскільки з 24.02.2022 року в Україні був оголошений військовий стан та приписка до призовної дільниці після цієї дати в ІНФОРМАЦІЯ_4 не проводилася, про що було повідомлено всім допризовникам.

Незважаючи на те, що в його особистій справі призовника були зазначені його телефон, його ніхто не викликав, повістки не надходили.

ОСОБА_1 є студентом Одеського фахового юридичного коледжу і за пропуски занять студенти додатково відробляють години пропуску.

Позивач зазначає, що після зимової сесії і проходження виробничої практики в березні 2024 року він прибув до ТЦК, повторно здав всі необхідні і особисті документи і 19.04.2024 року повністю пройшов медичну комісію для приписки на призовну дільницю.

Приписне посвідчення позивач отримав лише 21.05.2024 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 , після його звернення зі скаргами і проханням видати йому військово-обліковий документ.

Так, складений відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення №795 від 19.04.2024 року не містить посилань на порушення конкретних пунктів Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. До ІНФОРМАЦІЯ_2 його не викликали на протязі 2022-2024 років, а медичну комісію він повністю пройшов з власної ініціативи весною 2024 року, тобто, з того часу, коли в ТЦК поновили проведення медичної комісії для приписки призовників до призовної дільниці.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 03.06.2024 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною та її скасування з закриттям провадження по адміністративній справі. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною та її скасування з закриттям провадження по адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

07.06.2024 року від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, подане по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною та її скасування з закриттям провадження по адміністративній справі, мотивуючи тим, що відповідач має бажання надати усні пояснення по суті спору та надати додаткові пояснення та докази по справі.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 28.06.2024 року у задоволенні заяви представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, подане по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною та її скасування з закриттям провадження по адміністративній справі було відмовлено.

30.08.2024 року від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої він, не погоджуючись з обставинами зазначеними у позові, просить відмовити позивачу у задоволенні його позовним вимог, зазначає, що 19.04.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 , після проходження військово-лікарської комісії звернувся позивач, цього ж дня і в його присутності, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП, який йому було вручено.

Врахувавши всі пом`якшуючі обставини, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 було винесено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення №795.

ОСОБА_1 був зобов`язаний особисто повідомляти орган, де він перебуває на військовому обліку, про зміну місця проживання, як на момент зміни місця проживання, так і на момент винесення постанови про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП.

Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №5103- від 22.07.2021 року підтверджується місце проживання позивача.

Відповідач у відзиві зазначає, що правопорушення передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, яке вчинене позивачем, було виявлено 16.04.2024 року при прибутті його до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме позивачем не було повідомлено у семиденний строк про зміну свого проживання при зміні місця проживання.

09.09.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначив, що відповідач у відзиві фактично не оскаржує обставини зазначені у позові, а також надані позивачем докази. Крім того, позивач зауважив, що постанова т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.05.2024 року його було визнано винним в «порушенні правил військового обліку в частині несвоєчасної постановки на військовий облік» та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Відповідно до цієї постанови він був визнаний винним у порушенні вимог п.п.8, 10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу, та ці дії кваліфіковані за ч.2 ст.210 КУпАП. При цьому, позивач підтримав обставини зазначені у позовній заяві та позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до посвідчення про приписку до призовної дільниці №46, призовник ОСОБА_1 , 2005 року народження, 15.02.2022 року взятий на облік у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до студентського квитка серії НОМЕР_1 , виданого 15.10.2021 року з терміном дії до 30.06.2025 року, ОСОБА_1 є студентом Національного університету «Одеська юридична академія».

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №795 від 19.04.2024 року, ОСОБА_1 знаходячись на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_8 , несвоєчасно не до пройшов медичну комісію та своєчасно не отримав приписне посвідчення. Чим порушив правила військового обліку, які встановлені законодавством.

Постановою №795 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п.п.8, 10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів в Додатку №2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» та постановлено звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною 1 ст.210КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, у вигляді штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, у вигляді штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів

Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

При розгляді адміністративних справ керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки повинні керуватись положеннями ст.ст. 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Суд вважає, що в порушення ст.ст. 245, 280 КУпАП відповідач при винесені оскаржуваної постанови жодним чином не перевірив та не врахував всіх обставин справи.

З постанови №795 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , що ним було встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п.п.8, 10 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів в Додатку №2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Також із змісту постанови вбачається, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_4 вважав за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.210 КУпАП.

При цьому, як вже було зазначено вище, частиною 2 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, у вигляді штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення правил військового обліку в частині несвоєчасної постановки на військовий облік, а крім того і вчинення такого порушення повторно протягом року.

Крім того, суд не погоджується із твердженнями відповідача, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 було винесено постанову саме про закриття справи про адміністративне правопорушення №795, оскільки із змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, проте на підставі ст.22 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно з ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке на останнього було накладено адміністративне стягнення.

Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При таких обставинах суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 242, 244, 245, 250, 293, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення №795 від 16.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. С. Петренко