Справа № 260/8134/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2024 року м. Ужгород№ 260/8134/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 , у виплаті недоодержаних сум пенсій, що підлягали виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішень Закарпатського окружного адміністративного суду №260/1415/22 від 25 травня 2022 року та №260/3748/23 від 06.06.2023 року і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 , заборгованість з недоодержаної пенсії ОСОБА_2 , у зв`язку з його смертю, у сумі 191758,78 грн., нарахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №260/1415/22 та у сумі 50000,00 грн., нарахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року у справі №260/3748/23.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що є донькою померлого ОСОБА_2 , який за життя отримував пенсію, призначену за нормами Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII), та перебував на обліку у відповідача.

На виконання рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 року у справі №260/1415/22 та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року у справі №260/3748/23 ОСОБА_2 було проведено перерахунок та виплату пенсії та нараховано кошти в сумі 191758,78 грн. - по справі №260/1415/22 та кошти у сумі 50000,00 грн. по справі №260/3748/23.

На заяву ОСОБА_1 про виплату недоодержаної пенсії померлого батька, відповідач листом №0700-0504-8/50968 від 23.12.2024 року відмовив у виплаті вказаних коштів.

Позивач покликається на норми статті 61 Закону №2262-ХІІ та стверджує, що має право на одержання недоотриманих сум пенсії померлого батька, нарахованих на виконання рішення суду, але не виплачених своєчасно, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області позовні вимоги не визнало, просило у їх задоволенні відмовити.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримував пенсію відповідно до Закону №2262-XII.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №260/1415/22, яке набрало законної сили 24 червня 2022 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки №33/27-1748 від 02 березня 2022 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області» про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 19 листопада 2019 року, що підлягає врахуванню для перерахунку пенсії позивача, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 262-ХІІ» та положень Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року №988, із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вищевказаного рішення суду здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату пенсії в сумі 191758,78 грн. за період з 01.12.2019 року по 30 червня 2022 року, що не заперечується відповідачем та підтверджується листом-розрахунком відповідача.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року у справі №260/3748/23, яке набрало законної сили 06 липня 2024 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 з 01 липня 2021 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вищевказаного рішення суду здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату пенсії в сумі 50000,00 грн. за період з 01 липня 2021 року по 31.07.2023 року, що не заперечується відповідачем та підтверджується листом-розрахунком відповідача.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.02.2024 року, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 20.02.2024 року складено відповідний актовий запис №87.

ОСОБА_1 , будучи донькою померлого ОСОБА_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 25.07.1884 року), та яка постійно до його смерті з ним проживала за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою, виданою Центром адміністративних послуг Іршавської міської ради №641075/02077 від 23.04.2024 року.

Позивач 20.05.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про здійснення їй виплати нарахованої ОСОБА_2 пенсії, що залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю.

На звернення позивача відповідач рішенням від 15.08.2024 року за №19 (№0700-0504-8/50968) відмовив у виплаті вказаних коштів.

Не погодившись з відмовою у виплаті недоодержаної пенсії померлого батька, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 52 Закону №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма Закону кореспондується зі статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05 листопада 1991 року, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця.

У той же час, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХII) відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Так, згідно частин першої та третьої статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З урахуванням зазначеного, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно до Закону №2262-ХІІ та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною статтею 61 Закону №2262-ХІІ.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 по справі №200/10269/19-а сформульовано висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як наголошено Верховним Судом у постанові від 09.06.2022 по справі №200/12094/18-а, вищевказаний висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною 1 статті 52 Закону №1058-IV та частиною першою статті 61 Закону №2262-XII, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина 2 статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Виходячи з викладеного, частиною першою статті 61 Закону №2262-XII запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

У свою чергу, Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 4 Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Відповідно до пункту 9 Порядку №3-1 (у редакції, чинній з 02.03.2023) до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи: 1) свідоцтво про смерть пенсіонера; 2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу; 3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

З аналізу вищевикладеного вбачається, що чинним законодавством передбачено пакт документів, які подаються особою до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Згідно з абзацом першим частини другої, частини четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Позивач є донькою померлого ОСОБА_2 , проживала разом з ним та вели спільне господарство, що підтверджено належними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження виплати ОСОБА_2 , заборгованості з виплати пенсії, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішень суду в загальній сумі 241758,78 грн.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ позивач має право на отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 суми пенсії у розмірі 241758,78 грн.

При цьому оскільки позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про виплату нарахованої ОСОБА_2 , але неодержаної суми пенсії у розмірі 241758,78 грн., протягом шести місяців після смерті пенсіонера, тобто в межах строку, встановленого частиною третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ, у відповідача відсутні підстави для відмови позивачу у виплаті суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонеру ОСОБА_2 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Таким чином, суд вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії їхньої померлого батька ОСОБА_2 у сумі 241758,78 грн., нарахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 року у справі №260/1415/22, у сумі 191758,78 грн. та нарахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року у справі №260/3748/23 у сумі 50000,00 грн. є протиправними.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин порушені права позивача підлягають відновленню, шляхом зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованість недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у сумі 241758,78 грн., нарахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 року у справі №260/1415/22, у сумі 191758,78 грн. та нарахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року у справі №260/3748/23 у сумі 50000,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачами, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлого батька ОСОБА_2 у сумі 241758,78 грн., нарахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 року у справі №260/1415/22, у сумі 191758,78 грн. та нарахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року у справі №260/3748/23 у сумі 50000,00 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з недоодержаної пенсії ОСОБА_2 , у зв`язку з його смертю, у сумі 241758,78 грн. (двісті сорок одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім гривень 78 коп.), нарахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 року у справі №260/1415/22, у сумі 191758,78 грн. (сто дев`яносто одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім гривень 78 коп.) та нарахованої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року у справі №260/3748/23 у сумі 50000,00 грн. (п`ятдесят тисяч 00 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 2417,59 (дві тисячі чотириста сімнадцять гривень 59 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич