Справа № 361/6564/24
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/6564/24
Провадження № 2-а/361/118/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Радзівіл А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просив суд поновити йому строк звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 21 червня 2024 року.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 21.06.2024 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , майором ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн. та закрити провадження у справі.

Свій позов обґрунтовував тим, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 16.07.2005 року прийняв військову присягу при військовій кафедрі Національної академії ДПС України, з 12.10.2005 року взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На виконання вимог ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо зобов`язання, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (в редакції закону від 19.05.2024 року).

18.06.2024 року через Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Калинівської селищної ради уточнив персональні дані та отримав витяг № 423976- 18062024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З часу постановки на облік йому жодного разу не надходили виклики до військомату, згідно інформації з витягу № 2024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 18.06.2024 року - у розшуку він не знаходиться.

Позивач є батьком трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Діти знаходяться на його утриманні, зокрема, найменша донька проживає з позивачем, на утримання старших доньок він надає кошти, згідно укладеного між позивачем та матір`ю дітей, ОСОБА_6 , нотаріально посвідченого договору про сплату аліментів на дитину, визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні від 03.08.2020 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України ?Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію?, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Позивач зазначив, що враховуючи вище викладене, та те, що позивач має на утриманні трьох дітей віком до 18 років та не має заборгованості зі сплати аліментів, він є особою, яка на підставі п.3 ч. 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

21 червня 2024 року він прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоб подати заяву про надання відстрочки.

Однак заяву у позивача приймати відмовилися, натомість почали здійснювати щодо нього психологічний тиск та стверджувати, що він вчинив адміністративне правопорушення, оскільки порушив вимоги Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", однак в чому саме полягає порушення ним вимог закону йому пояснити відмовилися. Позивач повідомив, що свій обов`язок щодо уточнення персональних даних у встановлені в законі строки, він виконав, однак у грубій формі йому було повідомлено, що уточнення персональних даних через Центр надання адміністративних послуг не відповідає вимогам закону і уточнювати персональні данні необхідно лише через Територіальні центри комплектації та соціальної підтримки.

Далі відносно нього було складено адміністративний протокол (без номера) про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 120 КУпАП від 21.06.2024 року, згідно якого позивач вчинив наступне адміністративне правопорушення: ?військовозобов`язаний ОСОБА_1 з 2008 року не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 для поновлення облікових даних та проходження військово - лікарської комісії, чим порушив вимоги частини 10 статті 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу? від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ? .

Протокол про адміністративне правопорушення було складено штаб - сержантом 3-ї категорії відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_9 старшим сержантом ОСОБА_7 .

Позивачу не було доведено зміст статті 63 Конституції України та не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, йому не було роз`яснено в чому саме полягає наче б то вчинене ним адміністративне правопорушення,йому не було повідомлено про дату та час розгляду справи про вчинення ним адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи позивача в графах про роз`яснення прав, про повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, про отримання другого примірника протоколу, також в протоколі відсутній підпис особи, яка складала протокол, в протоколі відсутні відомості про дату повідомлення його про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є порушенням п. 4, 5 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МО України № 3 від 01.01.2024 року.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення також відсутні відомості про те, що він відмовився від підписання протоколу в цілому чи якихось його частин.

У протоколі про адміністративне правопорушення позивач зазначив, що з протоколом він не погоджується та вважає себе невинним.

Вже після отримання протоколу про адміністративне правопорушення він побачив, що в протоколі вказано, що розгляд його справи про адміністративне правопорушення відбудеться 21 червня 2024 року о 17 год. 00 хв., і цей час збігся з часом отримання ним протоколу про адміністративне правопорушення, але ніякого розгляду справи про адміністративне правопорушення не відбувалося, постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності йому ніхто не видав, у нього відібрали військово - обліковий документ, видали йому протокол про адміністративне правопорушення і фактично вигнали з кабінету.

Постанову (без номера) по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 21.06.2024 року за його вимогою було отримано позивачем 24.06.2024 року, про що ним було зазначено в постанові.

Зі змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 21.06.2024 року вбачається, що 21 червня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , майор ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 встановив: ?Громадянин ОСОБА_1 , із 1984 року не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 для поновлення облікових даних та проходження військово - лікарської комісії, чим порушив вимоги частини 10 статті 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу? від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ?. Постановлено: накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові по справі про адміністративне правопорушення встановлені різні обставини вчинення адміністративного правопорушення, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач почав вчиняти адміністративне правопорушення з 2008 року, а в постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначено, що він почав вчиняти адміністративне правопорушення з 1984 року, тобто фактично з моменту його народження і ще до набрання чинності Законом України ?Про військовий обов`язок і військову службу? від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ.

Вважає, що в даному випадку взагалі відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

З 19.05.2024 Законом України ?Про військовий' обов`язок і військову служб? встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму ч.3 ст. 210 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

На виконання ч. 10 ст. 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу? позивач з`явився 18.06.2024 року до Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Калинівської селищної ради та уточнив свої персональні дані, що підтверджується витягом № 2024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 18.06.2024 року, а отже, встановлений законом обов`язок ним був виконаний у встановлені строки.

Отже, позивач не міг вчинити адміністративно-каране правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП з 1984 року, як зазначено в постанові по справі про адміністративне правопорушення, або з 2008 року, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024 року, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку, що він і зробив 18.06.2024 року.

Тому вважає, що немає ні події, ні складу адміністративного правопорушення ч.3 ст. 210 КУпАП, за яке його піддано такому суворому стягненню як 17000 грн. штрафу.

Враховуючи вище викладене вважаю, що притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП незаконне, бо закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії. Крім того, згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

05 липня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на позону заяву у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

В своєму візиві посилався на те, що згідно із ч. 10 ст. 1 ЗУ ?Про військовий обов`язок і військову службу?, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військовооблікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно із п. 22 ?Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період?, затверджений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 р., резервісти та військовозобов`язані з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

При цьому, звертає увагу на те, що військовозобов`язані та резервісти могли оновити через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, у зв`язку з технічною можливістю, такі облікові дані як: адресу місця проживання., номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності).

В той же час, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, всі військовозобов`язані та резервісти повинні оновити окрім вище зазначеної інформації, інші персональні дані.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу?, пп. 8, 10, 10-1 п. 1 ?Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів?, затверджених постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року, військовозобов`язані особи особисто повинні повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів; мати при собі військовообліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Також зазначає, що 21.06.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_10 було виявлено, що позивач має військово-обліковий документ невстановленого зразка (тимчасове посвідчення офіцера запасу № 89) термін дії якого закінчився 26.06.2008 року, що також, у свою чергу мало характер порушення військового обліку.

У відповідності до п. 3.2 ?Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України?, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, повторний медичний огляд військовозобов`язаних проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП. Офіцери запасу підлягають повторному медичному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу - у разі зміни призначення.

Зазначає, що надання облікових даних, проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби та призов громадян на військову службу під час мобілізації, згода військовозобов`язаного не передбачена, оскільки це є їх обов`язком, що визначено законодавством України.

Враховуючи той факт, що позивач тривалий час (понад 5 років) особисто в семиденний строк не повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_11 про зміни сімейного стану (у тому числі про право на відстрочку від призову на військову службу у зв`язку з утриманням трьох неповнолітніх дітей), стану здоров`я, освіти, місця роботи, посади, не звіряв не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та у відповідності до п. 3.2 ?Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України?, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, повторно не пройшов медичний огляд військовозобов`язаних, який проводиться один раз на 5 років ВЛК районних, міських ТЦК та СП, що підтверджується долученою позивачем копією військово-облікового документа № 03/688 від 29.06.2024 та витягом № 2024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 18.06.2024, оскільки інформація про дату проходження військово-лікарської комісії, рішення медичного огляду та наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації в даних документах - відсутня, а тому позивач, порушивши вище зазначені норми законодавства в сфері військового обліку, вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Таким чином, встановивши всі обставини справи та у відповідності до статей 7, 256 КУпАП, 21.06.2024 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_10 у присутності позивача відносно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення від 21.06.2024, ознайомлено із його змістом та у відповідності до ч. 2 ст. 254 КУпАП останньому вручено другий примірник зазначеного протоколу, про що свідчать його особисті підписи в даному документі.

Окрім цього, позивач стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_11 розглянув справу та притягнув його до адміністративної відповідальності з порушенням встановлених законом строків.

В даному випадку вчинення позивачем правопорушення мало триваючий характер, а тому строки притягнення його до адміністративної відповідальності необхідно обчислювати саме з моменту виявлення правопорушення (а саме з 21.06.2024 року).

Отже, звертає увагу, що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата з`явлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_10 (тобто 21.06.2024), відносно якого встановлено факт порушення правил військового обліку, вчинене в особливий період та у відповідності до ст. 254 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення) відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.06.2024 на підставі ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена в межах строків накладення адміністративного стягнення передбачених ч. 1 ст. 38 КУпАП .

Враховуючи вище викладене, твердження позивача, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню не відповідає дійсності.

Суд, встановив обставини справи, виниклі правовідносини, письмові докази наявні у матеріалах справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що на виконання ч. 10 ст. 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу? позивач з`явився 18.06.2024 року до Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Калинівської селищної ради та уточнив свої персональні дані, що підтверджується витягом № 2024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 18.06.2024 року.

Позивач є батьком трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , зареєстрованим Виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №54; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , зареєстрованим Виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №18; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрованим Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №843.

21 червня 2024 року на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол № 1095 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 21.06.2024 року, згідно якого позивач вчинив наступне адміністративне правопорушення: ?військовозобов`язаний ОСОБА_1 з 2008 року не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 для поновлення облікових даних та проходження військово - лікарської комісії, чим порушив вимоги частини 10 статті 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу? від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ?.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено штаб - сержантом 3-ї категорії відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_9 старшим сержантом ОСОБА_7 .

Постанову (без номера) по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 21.06.2024 року було отримано позивачем 24.06.2024 року, про що ним було зазначено у постанові.

Зі змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 21.06.2024 року вбачається, що 21 червня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , майор ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 встановив: ?Громадянин ОСОБА_1 , із 1984 року не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 для поновлення облікових даних та проходження військово - лікарської комісії, чим порушив вимоги частини 10 статті 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу? від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ?. Постановлено: накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

В протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові по справі про адміністративне правопорушення встановлені різні обставини вчинення адміністративного правопорушення, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено: ?військовозобов`язаний ОСОБА_1 з 2008 року не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 для поновлення облікових даних та проходження військово - лікарської комісії, чим порушив вимоги частини 10 статті 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу? від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ?, а в постанові: ?Громадянин ОСОБА_1 , із 1984 року не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 для поновлення облікових даних та проходження військово - лікарської комісії, чим порушив вимоги частини 10 статті 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу? від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ?.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною третьою статті 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу? передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами частини 7 статті 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу? виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абзацом 11 статті 1 Закону України ?Про оборону України? особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до частин 5, 6 статті 4 Закону України ?Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію? передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднений Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 ?Про часткову мобілізацію?.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 ?Про загальну мобілізацію? оголошено про загальну мобілізацію. Строк проведення загальної мобілізації продовжувався відповідними Указами Президента і триває на час розгляду справи судом.

Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України ?Про військовий обов`язок і військову службу?, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України ?Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію? під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до частини першої пункту 2 Додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Статтею 235 КУпАП встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статтей 7, 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно із статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частиною третьою статті 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суду не вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч.3 ст.210 КУпАП є склад правопорушення, адже відповідачем не надано до суду жодних додатків до оскаржуваної постанови, які підтверджували б зазначені в ній обставини порушення позивачем. Такі докази не наведені і не приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення під час складання.

За таких умов, сама лише постанова про адміністративне правопорушення без надання доказів на підтвердження обставин, викладених у ній, не дає підстав вважати, що рішення відповідача є правомірним та вказують на те, що відповідач таке рішення прийняв необґрунтовано.

У порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, зокрема не надано доказів, що позивач після зміни місця проживання не встав на військовий облік у відповідному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП не була доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивногоз`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-6, 77, 241-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Поновити строк звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 21.06.2024 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити за відсутністю складу адмінправопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.