Справа № 300/7984/24
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" грудня 2024 р. справа № 300/7984/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, в також зобов`язання до вчинення дій, -
Адвокат Гресько В.В., в інтересах ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної поліції України (надалі відповідач), в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 22.08.2024 №9/ІІІ/ІХ/2, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, що прийняте Національною поліцією України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України;
зобов`язати Національну поліцію України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України повторно розглянути матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що капітан поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старший інспектор відділу статистичної роботи та звітності управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в період з 28 червня по 27 серпня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Вовчанськ, Чугуївського району Харківської області та прилеглих населених пунктах. Під час несення служби, 07 липня 2023 року на блок-посту № 1. що знаходився за адресою: дорога Харків-Вовчанськ. КПП Чуганівка (поблизу кафе «Гюмрі»), капітан поліції ОСОБА_1 потрапив під ворожий артилерійський обстріл, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухової травми. ЗЧМТ, струсу головного мозку та баротравми вух. Позивач звернувся до комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (надалі Комісія) із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій, додавши до такої заяви відповідні документи. Проте, розглянувши подані позивачем документи, Комісія прийняла рішення від 22.08.2024 №9/ІІІ/ІX/2, яким відмовила позивачу у наданні статусу учасника бойових дій. Водночас, як зазначає представник позивача, в цьому рішенні не наведено жодних фактичних підстав для відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій чи невідповідності поданих ним документів нормативно-правовим актам.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 задоволено заяву представника Національної поліції України та продовжено строк для надання відзиву по справі №300/7984/24 до 28.11.2024 (включно).
28.11.2024 відповідачем через систему «Електронний суд» скеровано суду відзив на позовну заяву, який зареєстровано 29.11.2024. У відзиві відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що під час розгляду матеріалів надання статусу учасника бойових дій (надалі УБД) ОСОБА_1 Комісією Національної поліції України встановлено, що відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.07.2023 №183, від 01.08.2023 №210 та від 01.09.2023 №247, які надходять на постійній основі в порядку інформування до Департаменту кадрового забезпечення НПУ, Чугуївський район Харківської області у періоди з 01.06.2023 по 30.06.2023, з 01.07.2023 по 05.07.2023, з 06.07.2023 по 18.07.2023, з 19.07.2023 по 31.07.2023, з 01.08.2023 по 31.08.2028 не був віднесений до районів ведення воєнних (бойових) дій, тобто фактично весь період перебування позивача у відрядженні, Чугуївський район Харківської області не був районом ведення воєнних (бойових) дій. Відтак, в ході розгляду зібраних комісією матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 у період з 28.06.2023 по 26.08.2023 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання службових (бойових) завдань на території м. Вовчанська Чугуївського району Харківської області, який відповідно до вищезгаданих наказів Головнокомандувача Збройних Сил України на період відрядження позивача не був віднесений до районів ведення воєнних (бойових) дій. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що спірне рішення Комісії від 22.08.2024 №9/ІІІ/ІХ/2 про відмову позивачу в наданні статусу учасника бойових дій є законним та обґрунтованим (а.с. 55-58).
02.12.2024 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій наголошено на помилковості доводів відповідача у відзиві. Зокрема, зазначено, що починаючи з 21.03.2022 законодавцем було доповнено пункт 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» новою додатковою та самостійною підставою, яка наділяла правом поліцейського набути статусу учасника бойових дій у зв`язку з його участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. При цьому, за доводами представника позивача, вказані законодавчі зміни не передбачали прив`язки до безпосереднього перебування поліцейського в районах ведення воєнних (бойових) дій. Достатнім є встановлення факту участі поліцейського в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 85-88).
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Капітан поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старший інспектор відділу статистичної роботи та звітності управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, згідно довідки, виданої Відділом поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області від 28.08.2023 №2818/119-75/12/01-2023 (а.с. 16) та довідки, виданої Вовчанською міською військовою адміністрацією Чугуївського району Харківської області від 28.08.2023 №763 (а.с. 17), в період з 28 червня по 27 серпня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Вовчанськ, Чугуївського району Харківської області та прилеглих населених пунктах.
Суд встановив, що підставою для видачі вказаних довідкою слугували наказ ГУНП в Івано-Франківській області від 26.06.2023 №271 о/с дск «Про відрядження працівників ГУНП в Івано- Франківській області», наказ ГУНП в Харківській області від 11.01.2023 №71 дск «Про організацію виконання вказівки Національної поліції України від 12.09.2022 №1924», бойові розпорядження оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 08.09.2022 №БР-ОСУВ/ОГ/75дск/п, від 11.09.2022 №БР-ОСУВ/ОГ/98дск/п, від 12.09.2022 №№БР-ОСУВ/ОГ/113дск/п, план заходів ГУНП в Харківській області при деокупації Харківської області від 02.09.2022 №2733/119/01/25-2022 та рапорт начальника відділу поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області полковника поліції Максима Стецини від 16.11.2022 №5-2470.
Наказом ГУНП в Харківській області від 21.05.2024 №202 дск унесено зміни до наказу ГУНП в Харківській області від 11.01.2023 №71 (зв. ст. а.с. 63 а.с. 64), додавши пункт 11, згідно абзацу п`ятнадцятого підпункту 7 якого, з 27.06.2023 по 26.08.2023 позивач вважається направленим до Чугуївського району Харківської області (район виконання завдань територія обслуговування відділу поліції №1 (м. Вовчанськ) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області) для проведення контрдиверсійних, перевірочних та оперативно-профілактичних заходів, забезпечення правопорядку на деокупованій території.
Під час несення служби, 07.07.2023 на блок-посту №1, що знаходився за адресою: дорога Харків-Вовчанськ, КПП Чугунівка (поблизу кафе «Гюмрі»), капітан поліції ОСОБА_1 потрапив під ворожий артилерійський обстріл, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухової травми, ЗЧМТ, струсу головного мозку та баротравми вух.
Згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 07.07.2023 КНП «Вовчанська центральна районна лікарня», ОСОБА_1 діагностовано мінно-вибухову травму та призначено амбулаторне лікування (а.с. 22).
У зв`язку з погіршенням самопочуття після повторного звернення позивача до КНП «Вовчанська центральна районна лікарня», відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 24.08.2023, ОСОБА_1 надали медичну допомогу та призначили додаткове лікування амбулаторно (а.с. 23).
Згідно з виписками із медичної карти стаціонарного хворого №934 від 05.10.2023 та №926 від 26.10.2023, позивач в період з 08.09.2023 по 26.10.2023 проходив стаціонарне лікування у відомчій Поліклініці ДУ ТМО по Івано-Франківській області, куди потрапив із діагнозом: ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків 07.07.2023, ЗЧМТ, струс головного мозку, ранній відновлювальний період з вираженим стійкими синдромами (а.с. 24, 25).
Комісією ГУНП в Івано-Франківській області проведено службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУНП в Івано-Франківській області, за наслідком якого складено висновок від 23.10.2023, яким встановлено, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, підтвердилися. Зокрема, тілесні ушкодження старший інспектор ВСЗР УІАП ГУНП в області капітан поліції ОСОБА_1 отримав 07.07.2023 під час ворожого артилерійського обстрілу збройними формуваннями російської федерації у ході виконання бойового завдання, а саме проведення фільтраційних заходів на блок-посту №1 Харків-Вовчанськ КПП Чугунівка (поблизу кафе «Гюрмі») (а.с. 26-30).
Окрім цього, актом спеціального розслідування нещасного випадку №79 від 19.01.2024, затвердженого начальником ГУНП в Івано-Франківській області встановлено, що нещасний випадок із старшим інспектором відділу статистичної роботи та звітності УІАП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_1 стався у період дії правового режиму воєнного стану, під час забезпечення здійснення захотів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період проходження служби під час виконання службових обов`язків (а.с. 31-37).
Керуючись положеннями пункту 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач звернувся до Комісії Національної поліції України із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій, додавши до такої заяви вищевказані документи.
Комісія НПУ, розглянувши подані позивачем документи, прийняла рішення від 22.08.2024 №9/ІІІ/ІX/2, яким відмовила ОСОБА_2 у наданні статусу учасника бойових дій. Підставою зазначено наступне:
Пункт 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
Пункт 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413;
Примірник даного рішення позивач отримавши 23.09.2024 нарочно, що підтверджується відміткою і його підписом на такому рішенні (а.с. 14).
Вважаючи таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, представник позивача звернувся до суду із цим позовом за захистом його порушених прав.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII) та Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №3551-XII, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону №3551-XII, учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України. Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому вказаного пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.
Так, порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі Порядок №413) (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 4 пункту 4 Порядку №413, визначено, що підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, - є довідка за формою згідно з додатком 6.
Заявники, зазначені в абзаці першому цього підпункту, за власним бажанням можуть додавати інші документи, які містять докази та підтверджують факт виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань.
Положеннями п. 5 Порядку № 413 визначено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається:
комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі комісії), - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку;
міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яка утворюється Мінветеранів (далі міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, та стосовно осіб, зазначених в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку.
Тобто, прийняття рішення з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій віднесено, зокрема, до повноважень відповідача в особі Комісії НПУ.
Згідно із пунктом 24 Порядку №413, Комісія або міжвідомча комісія відмовляє заявнику в наданні статусу учасника бойових дій у разі:
1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;
2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку;
3) подання недостовірної інформації;
4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Окрім того, основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, а також організацію її роботи визначає Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затверджене Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2016 №405 (далі Положення №405).
Так, пунктом 1 розділу ІІІ вказаного Положення визначено, що статус учасника бойових дій надається поліцейським у разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Положення №405, Комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій на підставі таких документів: для поліцейських, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України,- не менш як один з таких документів - витяги з наказів органу поліції про відрядження (залучення) поліцейського до районів ведення бойових дій (у яких зазначені номер та дата бойового розпорядження військового командування), витягів із журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), витягів із вахтових журналів, витягів із польотних листів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв. До документів, які надсилаються на розгляд Комісії, можуть додаватися інші документи - витяги (копії) з наказів органу поліції про залучення до виконання бойових розпоряджень (із поіменним списком поліцейських), витяги (копії) з наказів про виконання бойового (спеціального) завдання зведеним підрозділом Національної поліції України (з поіменним списком поліцейських), посвідчення про відрядження, витяги з бойових донесень (листи, рапорти, доповідні записки, довідки про виконання бойових завдань) із резолюцією уповноваженої посадової особи поліції, відрядженої до органів військового управління, зареєстрованих в органі (підрозділі) поліції, стройова чи доповідна записки, рапорти, розрахунки, книга нарядів чи інші документи, що підтверджують безпосередню участь поліцейських у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що містять докази та підтверджують факт виконання поліцейськими бойових (службових) завдань.
Суд, дослідивши спірне рішення від 22.08.2024 №9/ІІІ/ІХ/2, погоджується із представником позивача, що з його змісту неможливо встановити фактичну підставу для відмови ОСОБА_2 у наданні статусу учасника бойових дій, оскільки Комісією тільки перелічено певні норми з нормативних актів, без конкретизації і зазначення підстави для відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій чи невідповідності поданих ним документів таким нормативно-правовим актам.
Водночас, судом встановлено, що позивачем разом із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій надано, серед іншого, довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, видані Відділом поліції №1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області від 28.08.2023 №2818/119-75/12/01-2023 та Вовчанською міською військовою адміністрацією Чугуївського району Харківської області від 28.08.2023 №763.
Суд зауважує, що вказані довідки за своїм змістом і формою в повній мірі відповідають вимогам, що передбачені Порядком №413 та додатком 6 до цього Порядку, та, відповідно, підтверджують у сукупності з іншими документами (висновком Комісією ГУНП в Івано-Франківській області від 23.10.2023 за наслідком проведення службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ГУНП в Івано-Франківській області а також актом спеціального розслідування нещасного випадку №79 від 19.01.2024, затвердженого начальником ГУНП в Івано-Франківській області) факт безпосередньої участі ОСОБА_1 у період з 28 червня по 27 серпня 2023 року у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Стосовно доводів відповідача у відзиві про те, що ОСОБА_1 у період з 28.06.2023 по 26.08.2023 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання службових (бойових) завдань на території м. Вовчанська Чугуївського району Харківської області, який відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України на період відрядження позивача не був віднесений до районів ведення воєнних (бойових) дій, то суд зазначає, що такі мотиви не були вказані у спірному рішенні.
Разом із цим, суд зауважує на помилковості таких доводів відповідача, з огляду на таке.
21.03.2022 набрав чинності Закон України від 15.03.2022 №2121-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій», підпунктом 2 пункту 2 розділу І якого внесено зміни та доповнено пункт 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» наступними словами «у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України».
Отже, починаючи з 21.03.2022 норма пункту 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» була викладена в такій редакції: «військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України».
Таким чином, починаючи з 21.03.2022 законодавцем доповнено пункт 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» новою додатковою та самостійною підставою, яка наділяє правом, зокрема, поліцейського набути статусу учасника бойових дій, а саме у зв`язку з його участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Суд зауважує, що позивач виконував покладені на нього обов`язки із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України після 21.03.2022, тобто після набрання чинності вказаних законодавчих змін, а саме в період з 28.06.2023 по 27.08.2023.
У зв`язку із цим, суд відхиляє твердження відповідача про не перебування позивача в районах ведення воєнних (бойових) дій у червні серпні 2023 року, як необхідної умови для присвоєння йому статусу учасника бойових дій.
Таким чином, оскільки наданими на розгляд Комісії відповідача документами достовірно підтверджується факт участі ОСОБА_2 як поліцейського у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України впродовж 28.06.2023 27.08.2023 в Чугуївському районі Харківської області, а також враховуючи, що під час такої участі позивач зазнав поранення мінно-вибухову травму за наслідком обстрілу ворожими військами його місця несення служби, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави відмовляти позивачу в присвоєнні статусу учасника бойових дій. Як наслідок, рішення відповідача від 22.08.2024 №9/ІІІ/ІХ/2, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, підлягає скасуванню.
Стосовно позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає таке.
Зважаючи на пункт 3 частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до пункту 4 частини першої 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.
Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Суд звертає увагу, що в даному випадку наявні правовідносини, які стосуються дискреційних повноважень відповідача.
Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З огляду на викладене, а також встановлені обставини справи, позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 22.08.2024 №9/ІІІ/ІХ/2, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, а також зобов`язати Національну поліцію України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, з урахуванням висновків суду, повторно розглянути матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач не діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають до задоволення.
Розподіл судових витрат згідно із ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати рішення про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 22.08.2024 №9/ІІІ/ІХ/2, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, що прийняте Національною поліцією України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Представнику позивача та відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.