Справа № 440/10625/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 р. Справа № 440/10625/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава, повний текст складено 02.10.24 у справі № 440/10625/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі за текстом також відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15 серпня 2024 року №75 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом /а.с. 1-3/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 75 від 15 серпня 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його навчання з 01 вересня 1985 року по 30 червня 1990 року згідно з архівною довідкою №46-10/084 від 11 січня 2024 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 07 серпня 2024 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що до страхового стажу не підлягає зарахуванню період перебування позивача слухачем підготовчого відділення Полтавського інженерно-будівельного інституту з 01.09.1985 по 30.06.1990, оскільки існує розбіжність у написанні по батькові позивача в архівній довідці з паспортом.

За результатами апеляційного розгляду Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 4/, звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення / перерахунок пенсії від 07 серпня 2024 року /а.с. 37-38/, у якій просив призначити пенсію по інвалідності.

До вказаної заяви згідно з розпискою-повідомленням /а.с. 38/ додав, зокрема: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт або ID-картка або посвідку; виписку з акту огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності; диплому (свідоцтва, атестату) про навчання; документи, які засвідчують особливий статус особи (судове рішення); інший документ (карта водія); трудову книжку або документи про стаж.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 75 від 15 серпня 2024 року /а.с. 7/ ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за відсутності необхідного страхового стажу.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду 07 серпня 2024 року за призначенням пенсії згідно із частиною першою статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі Закон №1058). Вік заявника 62 роки 01 місяць 28 днів. Статтею 32 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії по інвалідності для осіб з інвалідністю третьої групи віком від 60 років 15 років. Страховий стаж особи становить 09 років 02 місяці 11 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до періодів страхового стажу не зараховано період навчання з 01 вересня 1985 року по 27 червня 1990 року, оскільки згідно з довідкою №46-10/084 від 11 січня 2024 року по батькові не відповідає даним паспорта. Також не зараховано період навчання з 19 грудня 1994 року по 23 березня 1995 року згідно зі свідоцтвом №182641, оскільки не зазначено присвоєну кваліфікацію.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії по інвалідності, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період його навчання з 01 вересня 1985 року по 30 червня 1990 року в Полтавському інженерно-будівельному інституті.

Беручи до уваги те, що у спірних правовідносинах відповідач не реалізував своє повноваження щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду його навчання згідно з архівною довідкою №46-10/084 від 11 січня 2024 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період його навчання з 01 вересня 1985 року по 30 червня 1990 року згідно з архівною довідкою №46-10/084 від 11 січня 2024 року та повторно розглянути заяву позивача про призначення/перерахунок пенсії від 07 серпня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року /далі Закон №1058-IV/.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частинами першою та другою статті 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону № 1058-IV особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що необхідною умовою для призначення пенсії по інвалідності є наявність у особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку (60 років), відповідного страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року за № 22-1 (у редакції Постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 №22-1, /далі - Порядок №22-1 (у відповідній редакції)/, зокрема, встановлено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до пункту 1.7 Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви /пункт 1.8 Порядку № 22-1/.

Пунктом 2.2 Порядку №22-1 визначено, що до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1 - 4 пункту 2.1 цього розділу. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

За змістом пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу) ;

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам... у разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5) ;

4) відомості про місце проживання особи.

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. До заяви про призначення пенсії по інвалідності додаються документи відповідно до встановленого Переліку.

З тексту оскаржуваного рішення вбачається, що вік заявника - 62 роки 01 місяць 28 днів. Статтею 32 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії по інвалідності для осіб з інвалідністю третьої групи віком від 60 років 15 років. Страховий стаж особи становить 09 років 02 місяці 11 днів.

Водночас, як слідує з тексту рішення, за доданими документами до періодів страхового стажу позивача не зараховано:

- період навчання з 01 вересня 1985 року по 27 червня 1990 року, оскільки згідно з довідкою №46-10/084 від 11 січня 2024 року по батькові не відповідає даним паспорта;

- період навчання з 19 грудня 1994 року по 23 березня 1995 року згідно зі свідоцтвом № НОМЕР_1 , оскільки не зазначено присвоєну кваліфікацію.

Надаючи оцінку підставам незарахування до страхового стажу позивача періодів його навчання згідно з довідкою №46-10/084 від 11 січня 2024 року, колегія суддів зазначає таке.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частин першої четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом "д" частини третьої статті 56 "Види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію" Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 /далі Порядок № 637/, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Правила підтвердження стажу роботи визначені пунктами 23-27 Порядку № 637.

Так, згідно з вказаними нормами документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі.

У тих випадках коли періоди роботи зараховуються до стажу роботи на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.

Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

У тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

З аналізу наведених норм слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування є трудова книжка, а у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній або в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Судовим розглядом установлено, що відповідно до змісту паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 03 листопада 2008 року /а.с. 4, 30-31/, паспорт виданий на ім`я « ОСОБА_1 ».

Відповідно до першої сторінки трудової книжки від 16 жовтня 1980 року /а.с. 8-11/ вона видана на ім`я « ОСОБА_1 » (російською мовою), а згідно із записом на звороті титульної сторінки міститься запис про виправлення по батькові « ОСОБА_2 » згідно з паспортом НОМЕР_2 , виданим Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 03 листопада 2008 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2024 року у справі №554/5883/24, яке набрало законної сили 25 липня 2024 року /а.с. 16-18, 28-29/, встановлений факт, який має юридичне значення, а саме: факт належності трудової книжки, виданої 16 жовтня 1980 року Ленінаканським заводом компресорів (Вірменія) на прізвище « ОСОБА_1 » - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до архівної довідки Національного університету «Полтавська політехніка ім. Юрія Кондратюка» №46-10/084 від 11 січня 2024 року /а.с. 15/ довідка видана ОСОБА_1 в тому, що він був зарахований слухачем підготовчого відділення Полтавського інженерно-будівельного інституту, нині Національний університет "Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка", з 01 грудня 1984 року наказом від 28 листопада 1984 року №43-11 за спеціальністю "Архітектура і планування сільських населених місць" денної форми навчання. На підставі випускних іспитів підготовчого відділення і рішення приймальної комісії зарахований студентом першого курсу архітектурного факультету з 01 вересня 1985 року наказом від 31 липня 1985 року №36-07 за спеціальністю "Архітектура і планування сільських населених місць" денної форми навчання. Закінчив навчання 30 червня 1990 року, наказом від 30 червня 1990 року №37-07 присвоєно кваліфікацію архітектора, рішенням Державної екзаменаційної комісії від 27 червня 1990 року виданий диплом, серія НОМЕР_3 , реєстраційний №3. Підстава: особова справа №1, накази по інституту за 1984-1990 р.р.

Тож, дійсно, у вказаній довідці по батькові « ОСОБА_3 » (укр. мовою) не відповідає по батькові « ОСОБА_4 » згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 03 листопада 2008 року.

Водночас колегія суддів ураховує, що архівна довідка №46-10/084 від 11 січня 2024 року видавалася на підставі особової справи, до якої належить і трудова книжка від 16 жовтня 1980 року, в якій зазначено по батькові « ОСОБА_1 » (рос. мовою) та міститься посилання на реквізити паспорта ( НОМЕР_2 , виданого Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 03 листопада 2008 року), який належить саме позивачу. Також факт належності трудової книжки від 16 жовтня 1980 року позивачу встановлений у судовому порядку.

Докази на підтвердження того, що архівна довідка №46-10/084 від 11 січня 2024 року не стосується особи позивача, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, недолік в оформленні архівної довідки Національного університету «Полтавська політехніка ім. Юрія Кондратюка» №46-10/084 від 11 січня 2024 року не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що особа жодним чином не впливає на дотримання порядку заповнення таких документів, а тому не може нести негативні наслідки за окремі їх недоліки. Підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні документів, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19 щодо заповнення трудової книжки.

Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06 березня 2018 у справі № 754/14898/15-а.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період його навчання з 01 вересня 1985 року по 30 червня 1990 року в Полтавському інженерно-будівельному інституті.

Висновок суду першої інстанції про протиправність та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 75 від 15 серпня 2024 року з огляду на те, що таке рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу не в повній мірі є правомірним, є обґрунтованим і законним.

Беручи до уваги те, що у спірних правовідносинах відповідач наразі не реалізував своє повноваження щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду його навчання згідно з архівною довідкою №46-10/084 від 11 січня 2024 року, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період його навчання з 01 вересня 1985 року по 30 червня 1990 року згідно з архівною довідкою №46-10/084 від 11 січня 2024 року та повторно розглянути заяву позивача про призначення/перерахунок пенсії від 07 серпня 2024 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 по справі № 440/10625/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова