Справа № 420/19576/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в спрощеному позовному провадження в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової академії про визнання протиправною діяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить визнати протиправною діяльність посадових осіб Військової академії (м.Одеса)(далі відповідач); зобов`язати відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення позивача, виплативши суму 129.852 грн. за період з вересня 2020 року по грудень 2023 року включно, мотивуючи це тим, що з жовтня 2018 року проходить службу в ЗСУ. Наказом начальника Військової академії № 189 від 11.09.2020 року позивач зарахований до Військової академії м. Одеси. При зарахуванні на навчання, відповідно до Законодавства, позивачу було гарантовано грошове забезпечення у зв`язку із попередньою займаною посадою, яка передбачена Постановою № 260 Кабінету Міністрів України, а саме грошове забезпечення за звання, займану посаду, премії, додаткове забезпечення та інше. У квітні 2024 року позивачу стало відомо про факт недоплати грошового забезпечення з боку відповідача за весь період навчання починаючи з 2021 року, через те, що йому не виплачувалось грошове забезпечення в академії за останньою військової посадою до вступу на навчання та замість надбавки за ОПС що складається 87% виплачувалось 65%. Позивач вважає дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 08.07.2024 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 08.07.2024 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року витребувано у відповідача відомості та докази.

27.07.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав того, що розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки який встановлюється міністром оборони України у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення передбаченого в кошторисі Міністерства оброни України. Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

У відповідності до розділу двадцять п`ятого наказу 260 особам офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що займають посади слухачів, ад`юнктів і докторантів, курсантів вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та науково-дослідних установ, за період навчання виплачується грошове забезпечення, яке вони отримували за займаними посадами перед зарахуванням на навчання.

Грошове забезпечення у такому разі обчислюється виходячи з окладу за військовим званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, з урахуванням зміни вислуги років і норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми займаними посадами. При цьому розміри посадових окладів таких військовослужбовців не можуть перевищувати розмір посадового окладу начальника військового навчального закладу (науково-дослідної установи).

У відповідності до наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 11.09.2020 №189 старшого матроса ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), зарахованого на навчання до Військової академії(м. Одеса) поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами, встановлено тарифний розряд 4 та оклад по займаній посаді у розмірі 2730 гривень.

Виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 130% посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу.

У відповідності до телеграми департаменту фінансів МОУ №248/291 від 14.01.2020 (далі окреме доручення 2020) з 01.01.2020 року встановлено надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років.

Виплати окремим категоріям військовослужбовців - у розмірах згідно з Додатком 2 до окремого доручення 2020.

У відповідності до пункту четвертого окремого доручення 2020 року встановлено виплачувати надбавку за особливості проходження служби в розмірі 87,8 % посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом (призовом) на посадах рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу у військових частинах НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

Вищезазначений перелік у спірний період є вичерпним. Вважає позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Дослідивши заяви по суті справи, інші матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.10.2018 року проходить службу у Збройних силах України за контрактом та до вступу до Військової академії у вересні 2020 року займав посаду розвідник-далекомірника ВОС 106646 військовому званні старший матрос у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом начальника Військової академії (з основної діяльності) від 18.08.2020р. №340 «Про зарахування курсантів на навчання до Військової академії у 2020році» позивач призначений на посаду курсанта першого навчального курсу факультету підготовки спеціалістів військової розвідки та спеціального призначення Військової академії, та з 11.09.2020року поставлений на всі види забезпечення за курсантськими нормами, встановлений тарифний 4-й розряд та оклад по займаній посаді у розмірі 2730грн. Призначена щомісячна премія у розмірі 130% посадового окладу та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу .

Наказом начальника Військової академії № 189 (по стройовій частині) від 11.09.2020 року позивач зарахований до Військової академії м. Одеси (копія знаходиться в матеріалах справи).

З картки особового рахунку позивача за 2020-2024р.р. вбачається, що його посадовий оклад в 2020-2021 роках становив 2730грн., оклад за військове звання 600грн., надбавка за вислугу років 832грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 2705,63грн., (що відповідає 65% ).

Та з картки особового рахунку позивача вбачається, що його посадовий оклад протягом періоду проходження навчання у відповідача становив 2730грн., оклад за військове звання 600грн., надбавка за вислугу років у липні 2022 року була збільшена та стала складати -999грн.00коп., надбавка за виконання особливо важливих завдань по квітень 2024р. -2813,85грн.(що відповідає 65%).

Позивач вважає, що встановлений та виплачений відповідачем розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань не відповідають розміру його грошового забезпечення за попередньою займаною посадою, яка передбачена Постановою КМУ №260.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з адміністративним позовом.

Джерела права та висновки суду.

Відповідно до частини 2 статті 19, статті 43 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30.06.1961, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь- яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв' язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25,03.1992 № 2232-ХП «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону № 2232- ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною У країни, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон У країни від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною першою статті 1 -2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини третьої статі 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704) затверджено, зокрема: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського

складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу.

За змістом пункту 2 Постанови № 704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Відповідно до пункту 8 Постанови № 704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначені Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджені Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260(далі Порядок 260).

Згідно п.1 та п.4 Розділу XXV Порядку 260 виплата грошового забезпечення особам офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що займають посади слухачів, ад`юнктів і докторантів, курсантів вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та науково-дослідних установ, за період навчання виплачується грошове забезпечення, яке вони отримували за займаними посадами перед зарахуванням на навчання.

Грошове забезпечення у такому разі обчислюється виходячи з окладу за військовим званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, з урахуванням зміни вислуги років і норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми займаними посадами. При цьому розміри посадових окладів таких військовослужбовців не можуть перевищувати розмір посадового окладу начальника військового навчального закладу (науково-дослідної установи).

Грошове забезпечення зазначеним військовослужбовцям виплачується з дня зарахування до списків особового складу військового навчального закладу (науково-дослідної установи), але не раніше дня зарахування на навчання.

Курсантам із числа військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, грошове забезпечення виплачується із дня зарахування до списків особового складу військового навчального закладу, але не раніше дня зарахування на навчання виходячи з розміру посадового окладу, встановленого за відповідним тарифним розрядом за попереднім місцем служби.

Згідно Розділу VI. Наказу 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби у військовій частині НОМЕР_9 та підпорядкованих їй військових частинах установлюється командиром цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_9 .

Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Телеграмою Міністра оборони України №248/291 від 14.01.2020р. встановлено з 1 січня 2020 року оклади за військовими званнями, посадові оклади, надбавку за вислугу років, інші щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 N 260; щомісячну премію - у розмірах згідно з Додатком 1 до цієї телеграми; надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; виплати окремим категоріям військовослужбовців - у розмірах згідно з Додатком 2 до цієї телеграми.

Аналогічного змісту містить телеграма Міністра оборони України №248/612 від 27.01.2021 року на 2021рік, та №248/1210 від 04.03.2022р.

При цьому згідно змісту телеграми №248/291 від 14.01.2020р. розмір надбавки за особливості проходження служби в розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом (призовом) на посадах рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу у військових часинах НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

Та з даних військового квітка позивача серії НОМЕР_10 та наказу №189 від 11.09.2020 року про зарахування позивача на навчання та призначення на посаду курсанта вбачається, що позивач прибув до відповідача з військової частини НОМЕР_1 .

Проте в матеріалах справи та в вищевказаних телеграмах Міністра оборони України відсутні відомості що військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом (призовом) на посадах рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу у військовій часині НОМЕР_1 виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірі 87,8% посадового окладу.

Також матеріали справи не містять жодних відомостей, що позивач до зарахування на посаду курсанта отримував у військовій частині НОМЕР_1 надбавку за особливості проходження служби у відсотковому відношенні більшому ніж йому було призначено відповідачем наказом №189 від 11.09.2020р.

При цьому суд враховує, що позивач під час проходження навчання у відповідача не звертався до командування щодо невірного встановлення розміру надбавки, та не оскаржував до суду наказ відповідача №189 від 11.09.2020р. яким йому було встановлено надбавку за особливості проходження служби в розмірі - 65 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років.

Враховуючи встановлені судом обставини суд доходить висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до положень ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової академії про визнання протиправною діяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст..ст.293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) рнопкпп НОМЕР_11 .

Відповідач: Військова академія (м.Одеса) (65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10) .

Суддя Е.А.Іванов

.