Справа № 760/9768/24
Суддя: Верещінська І. В.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №760/9768/24 2-а/760/1011/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Верещінської І.В., за участю секретаря судового засідання Прищепи С.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд скасувати постанову від 21 квітня 2024 року серії ЕГА № 1405547 по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, а також, закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 та стягнути на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань ДПП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21 квітня 2024 року поліцейським 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Києві ст. лейтенантом поліції Сірим О.А. складено постанову серії ЕГА № 1405547 по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

За змістом оскаржуваної постанови, 21 квітня 2024 року в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме диспетчеру назвалася як гр. ОСОБА_2 та повідомила, що її сусіди з квартири 27 з 07 год. ранку слухають музику, хоча насправді цього факту не було.

Позивач вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки інспектором не було виконано вимог ст. 280 КУпАП.

У справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП не міститься жодного доказу, в розумінні ст.251 КУпАП, на підтвердження вини позивача у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Вказує, що у нічний час, із двадцять другої до восьмої години ранку, на захищених об`єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму. Зазначає, що 21.04.2024 року, мешканці квартири АДРЕСА_2 о 06:30 навмисно включили несправний кондиціонер, який утворює нештатні (побічні) шуми, що обумовлене скоріше всього деформацією у рухомих або статичних вузлах, у зв`язку з чим при роботі кондиціонер видає такі нехарактерні для нормальної роботи пристрою звуки як проникливий вереск та деренчання, що виходить за нормальний рівень шуму у межах позначок від 25 до 55 дБ. Посилається на те, що повідомляла власницю квартири гр. ОСОБА_3 та просила відремонтувати пристрій, на що вона погоджувалась, але нічого не робила. Також, зазначила, що о 07:00 ранку тимчасові мешканці квартири АДРЕСА_2 голосно кричали, реготали, гучно включали музику.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Верещінській І.В.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 квітня 2024 року адміністративний позов залишений без руху.

09.07.2024 року на виконання Ухвали суду позивач надав заяву про усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 30 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23 жовтня 2024 року від представника Департаменту патрульної поліції - Пєлєшенко Д.Р. надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень вказала, що викладені в позовній заяві твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними та такими що не підлягають задоволенню з огляду на те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень. Інспектор при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах повноважень та у спосіб визначений КУпАП.

Зазначила, що 21 квітня 2024 року під час патрулювання Оболонського району міста Києва, на планшетний пристрій, поліцейському Сірому О.А. по гарячій лінії «102» надійшов виклик «Порушення тиші» від громадянки ОСОБА_2 про те, що в квартирі АДРЕСА_3 гучно грає музика о 07 год. ранку. Прибувши на місце виклику поліцейськими було встановлено особу-заявника, яким виявилась ОСОБА_1 та вислухано її пояснення. Однак, ознак вчинення правопорушення інспекторами виявлено не було, а тому вважає, що інспектором повно і всебічно було з`ясовано всі обставини справи та законно було притягнуто заявницю до адміністративної відповідальності.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши доводи та аргументи позивача, викладені в позовній заяві, заперечення відповідача, обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 21 квітня 2024 року серії ЕГА № 1405547, складеною поліцейським 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Києві ст.. лейтенантом поліції Сірим О.А., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 21 квітня 2024 року в м. Києві, просп. Оболонський, 18В гр. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме диспетчеру назвалася як гр. ОСОБА_2 та повідомила, що її сусіди з квартири 27 з 07 год. ранку слухають музику, хоча насправді цього факту не було.

Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, вважає постанову необґрунтованою та незаконною, через відсутність події та склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.72 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

За змістом пунктів 3, 5 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Статтею 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань передбачена відповідальність - накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліції, медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Крім цього, оскаржувана постанова серії ЕГА № 1405547 від 21 квітня 2024 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, записи технічних приладів та засобів, на підставі яких інспектором зроблено висновок про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

В контексті наведеного Верховний Суд у постанові від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17 зауважив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а.

За встановлених обставин, відповідачем не надано відеозапису, який може вважатися належним доказом інкримінованого позивачу правопорушення.

У той же час, відповідачем у ході розгляду даної справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, за вкладених у оскаржуваній постанові про притягання до відповідальності обставин.

За правилами ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відтак, з огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами ч.1 ст.139 КАС України, з відповідача - Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень на користь позивача необхідно стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 605,60 грн.

Також враховуючи, що позивачем було сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено у постанові Велика Палата Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17, на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач має право на звернення до суду з клопотанням про повернення переплаченого судового збору у сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-78, 90, 134, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1405547 від 21 квітня 2024 року, складену поліцейським 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Києві ст.. лейтенантом поліції Сірим О.А., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 850 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок понесених судових витрат.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомий);

відповідач - Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; ).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Шостого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Верещінська