Справа № 754/15880/24
Суддя: Гринчак О. І.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/269/24
РІШЕННЯ

Іменем України

30 грудня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Гринчак О.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

09 листопада 2024 року ОСОБА_1 , через представника - адвоката Хомича Олексія Олексійовича, звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 25500 грн;

- закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позовній вимоги мотивовані тим, що 30.10.2024 громадянина ОСОБА_1 було незаконно затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де його в той же день змушували пройти військово-лікарську комісію (далі також - ВЛК). У відповідь на це він повідомляв, що раніше його було виключено з військового обліку і що він не є військовозобов`язаним, а також, що він хворіє і є тимчасово непрацездатним, тому за станом здоров`я не в змозі пройти ВЛК одразу ж 30.10.2024. Крім того, він повідомляв представників відповідача, що за життя має ряд медичних документів з висновками про наявність в нього різних хвороб, які впливають на процедуру і результати проходження ним ВЛК, а тому він може пройти таку ВЛК за направленням у встановлені законом строки з підготовкою і наданням ним всіх зазначених документів на розгляд лікарів ВЛК.

Водночас, ігноруючи вищевказані вимоги і прохання позивача, відповідач нібито видав направлення на проходження позивачем ВЛК, з яким не ознайомлювався позивач, за яким позивача зобов`язували пройти ВЛК вже 30.10.2024.

Щодо позивача було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 30.10.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що чинним законодавством не передбачено відповідальності громадянина за відмову від ВЛК та/або направлення на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Відповідач зобов`язаний був видати позивачу за рішенням керівника відповідача направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за встановленою формою, при цьому позивачу працівники відповідача повинні були повідомити місце і строк проходження медичного огляду та під особистий підпис роз`яснити наслідки відмови від такого огляду, чого відповідачем не було зроблено і доказів, які б підтверджували вказані обставини, не надано.

30.10.2024 працівники відповідача взагалі не надавали позивачеві направлення на ВЛК для проходження медичного огляду останнім саме 30.10.2024. Але якщо таке і було складено, позивач впевнений, що воно не може містити всіх необхідних реквізитів, визначених вищевказаним законодавством України, зокрема, воно швидше за все не було взагалі зареєстровано в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію.

Позивач зауважує, що йому було вручено повістку № ВЗ-48163 від 30.10.2024, за якою він мав з`явитися 31.10.2024 о 08:30 до відповідача для проходження ним ВЛК.

Позивач звертає увагу суду, він 30.10.2024 з поважних причин, які не залежали від нього, а саме - через його тимчасову непрацездатність через захворювання (хворобу), яка тривала з 30.10.2024 по 04.11.2024 включно, не міг проходити ВЛК 30.10.2024.

Позиція сторони відповідача

Представник відповідачі у відзиві на позовну заяву просить суд залишити позовну заяву без розгляду, а в разі встановлення судом належних та законних підстав для поновлення позивачу строку для оскарження постанови - в задоволенні позову відмовити повністю.

У відзиві йдеться про те, що 30 жовтня 2024 позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії (медичного огляду для встановлення ступеню придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації та в особливий період).

Так, при перебуванні позивача у приміщенні відповідача 30.10.2024 офіцером мобілізаційного відділення здійснювалося оформлення та видача направлення позивачу на ВЛК та його картки обстеження і медичного огляду. Позивачем категорично й однозначно було заявлено про відмову від проходження ВЛК.

У цей же день, 30.10.2024 уповноваженою особою відповідача було складено протокол № 220 про вчинене позивачем адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП - відмова від проходження ВЛК за направленням відповідача, чим порушено позивачем в особливий період вимоги абзацу четвертого частини першої ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

При складанні протоколу позивачу було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про місце, дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що засвідчено власноручним підписом позивача у протоколі.

Позивачем при складанні протоколу були надані письмові пояснення, згідно з якими позивач відмовився від проходження ВЛК, оскільки у нього при собі відсутні його медичні документи.

30 жовтня 2024 начальником відповідача відносно позивача винесена постанова № 220, якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 25500 грн.

Позивач отримав постанову власноруч 30.10.2024 (в день її винесення).

Представник відповідача зазначає, що вимога відповідача про проходження позивачем ВЛК була законною вимогою, вимога відповідача до позивача була пред`явлена в особливий період. Невиконання відповідачем в особливий період законної вимоги відповідача про проходження ВЛК є порушенням вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Безпосередньо відповідач не здійснює медичний огляд військовозобов`язаних, оскільки ці функції здійснює військово-лікарська комісія, яка складається із фахових лікарів відповідних спеціалізацій. Саме при проходженні ВЛК її членами-лікарями вивчається стан здоров`я військовозобов`язаного, в тому числі і надана ним медична документація про стан його здоров`я. Тому, питання тривалості проходження ВЛК, подання і розгляд медичних документів про стан здоров`я здійснюється при проходженні ВЛК, а не при направленні військовозобов`язаного на ВЛК.

Відповідачем не вчинялися жодні дії щодо вчинення перешкод у проходженні позивачем ВЛК та можливості надання позивачем лікарям ВЛК медичних документів про стан його здоров`я.

Також позивачем не надано жодних доказів та обґрунтувань необхідності збору медичної документації та наявності у нього хвороб, травм, які б впливали на визначення ступеню його придатності до військової служби.

Щодо тимчасової непрацездатності позивача, то представник відповідача вказує, що, по-перше, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить таких підстав, що виключають можливість складення протоколу про адміністративне правопорушення і притягнення особи до адміністративної відповідальності, як тимчасова непрацездатність особи; і, по-друге, позивач звернувся за медичною допомогою уже після притягнення його до адміністративної відповідальності (як вбачається із медичного висновку, який сформований 30.10.2024 о 16:26 год).

Тому, представник відповідача вказує, що в позові має бути відмовлено, оскільки:

1. Позивач здійснив порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію.

2. Порушення позивачем вчинене в особливий період.

3. Відповідачем при притягненні позивача до відповідальності дотримані усі вимоги законодавства.

Рух справи

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 листопада 2024 року (суддя Таран Н.Г.) відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розпорядженням керівника апарату суду від 09.12.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з прийняттям 03.12.2024 Вищою радою правосуддя рішення № 3505/0/15-24 про звільнення судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_3 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 справу передано на розгляд судді Гринчак О.І.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 грудня 2024 року (суддя Гринчак О.І.) прийнято до провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву до 18 грудня 2024 року.

13 грудня 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

30 жовтня 2024 року позивачу вручено повістку № ВЗ-48163, згідно з якою йому належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 31 жовтня 2024 року о 08:30 год для проходження військово-лікарської комісії.

Згідно з направленням без номера, без дати, без підпису ОСОБА_1 направлено для проходження військово-лікарської комісії.

30 жовтня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 - офіцером адміністративного відділення лейтенантом ОСОБА_4 складено протокол № 220 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в якому вказується, що ОСОБА_1 о 09 год 00 хв 30 жовтня 2024 року відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 ( що підтверджується рапортом начальника групи документального забезпечення майора ОСОБА_5 від 30.10.2024), чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також зміст ст. 59, 63 та ч. 3 ст. 10 Конституції України. Також позивача повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:00 год 30 жовтня 2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення.

У письмових поясненнях від 30 жовтня 2024 року ОСОБА_1 зазначив, що немає з собою медичних документів та довідок, тому просить відстрочку на проходження ВЛК.

30 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 220, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 о 09 год 00 хв 30 жовтня 2024 року відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 (що підтверджується рапортом начальника групи документального забезпечення майора ОСОБА_5 від 30.10.2024), чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Зазначена постанова вручена позивачу 30.10.2024.

Позивач надав медичний висновок № 7РН3-СН83-А48В-Р3МЕ від 30.10.2024 про тимчасову непрацездатність у період з 30.10.2024 по 04.11.2024.

Згідно з обліково-послужною карткою від 05.08.2002 № 2769 ОСОБА_1 30.01.2002 комісією визнаний непридатним до військової служби на підставі статті 73 «в» наказу МОУ № 207 від 12.07.1999.

Норми права та мотиви суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни України зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Пунктом 74 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 (далі - Положення) медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України, на підставі направлення за формою, наведеною у додатку 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на ВЛК, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду за формою, наведеною у додатку 12 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, та видається військовозобов`язаному під особистий підпис.

До початку проведення медичного огляду ТЦК та СП отримує дані від органів соціального забезпечення щодо осіб з інвалідністю.

Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ (пункт 3.5 глави 3 розділу II Положення).

Відповідно до приписів частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу вказаних положень чинного законодавства слідує, що позивачу повинні були за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видати направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за встановленою формою, при цьому позивачу повинні були повідомити місце і строк проходження медичного огляду та під особистий підпис роз`яснити наслідки відмови від такого огляду, чого відповідачем не було зроблено і доказів, які б підтверджували вказані обставини не надано.

Натомість, з наданого стороною відповідача направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду вбачається, що воно не містить необхідних реквізитів, а саме реєстраційного номеру, дати та підпису керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Також стороною відповідача не надано доказів, що вказане направлення було зареєстровано в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію та вручено під особистий підпис позивачу.

У протоколі № 220 про адміністративне правопорушення та в постанові № 220 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності йдеться про те, що факт відмови позивача від проходження військово-лікарської комісії за направленням відповідача підтверджується рапортом начальника групи документального забезпечення майора ОСОБА_5 від 30.10.2024. Однак відповідачем не додано до матеріалів справи такого рапорту, і не надано інших доказів, як-то акта про відмову від проходження медичного огляду, відозапису такої відмови.

Долучена позивачем до матеріалів справи повістка від 30 жовтня 2024 року № ВЗ-48163 не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки згідно з повісткою позивачу належало з`явитися до відповідача 31 жовтня 2024 року о 08:30 год для проходження військово-лікарської комісії, тоді як оскаржувана постанова складена раніше, а саме 30 жовтня 2024 року.

Окрім того, позивач надав медичний висновок № 7РН3-СН83-А48В-Р3МЕ від 30.10.2024 про тимчасову непрацездатність у період з 30.10.2024 по 04.11.2024, що згідно з приписами частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» є поважною причиною неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявності в діях позивача юридичного складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки відповідачем не доведено ні належного оформлення направлення позивача на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, ні належного вручення такого направлення позивачу, ні факту його відмови від проходження медичного огляду.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.07.2020 у справі № 216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що постанову № 220 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 30 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 25500 грн слід скасувати, а провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 220 по справі про адміністративне правопорушення, винесену 30 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 25500 грн.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 , код відомчого обліку МОУ в ЄДРЮОФОПГФ НОМЕР_2, місце знаходження: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено та підписано 30.12.2024.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК