Справа № 932/6549/24
Суддя: Потоцька С. С.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/6549/24
Провадження № 2-а/932/160/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого - судді Потоцької С.С., розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 2 роти, 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області Кривоніс Володимир Олексійович про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 2 роти, 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області Кривоніс Володимир Олексійович про скасування постанови від 15.07.2024 серія ЕНА № 2613651 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 121-3 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.07.2024 відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Вказує, що у постанові від 15.07.2024 зазначено, що він керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 в ПДР, керування водієм ТЗ з номерним знаком перевернути чи неосвітленим, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 с. 121-3 КУпАП.

Позивач заперечує вчинення адміністративного правопорушення, зазначає, що не керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору та п. 2.9. в ПДР не порушував, транспортний засіб знаходився у нерухомому стані, освітлення номерних знаків було технічне справне, коли під`їхали поліцейські то автомобіль стояв й у нього були виключені освітлювальні прибори, тому номери не освітлювались. Вважає, що відсутні докази на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення та наявності складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 08.08.2024 адміністративний позов залишений без руху та позивачеві наданий строк на усунення недоліків. Позивач усунув недоліки у встановлений судом строк.

Ухвалою від 12.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 11.10.2024 без виклику сторін у порядку письмового провадження та витребувані у відповідача матеріали, які сталі підставою для винесення постанови від 15.07.2024.

У зв`язку з ненаданням витребуваних матеріалів судове засідання відкладено на 14.11.2024 та повторно витребувані матеріали.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що постанова повністю відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395, а позивач вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачене частиною першою ст. 121-3 КУпАП. Також відповідач зазначає, що поліцейський розглянув справу з дотриманням вимог чинного законодавства, після виявлення факту правопорушення ПДР та зупинки транспортного засобу, встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, роз`яснені його права, ознайомлений з матеріалами справи, тому, пояснення позивача є спробою уникнути відповідальності. Відповідач вказує, що факт вчинення правопорушення підтверджується показаннями поліцейських, а також відеозаписом із фіксацією вчиненого позивачем порушення ПДР, який доданий до відзиву.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 15.07.2024 капітаном поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кривоносом В.О. винесена постанова серія ЕНА № 2613651, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1190 грн (а.с.5).

У постанові від 15.07.2024 зазначено, що 15.07.2024 о 23:46 у м. Дніпро, вул. Тополь-3, 21, водій керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору добу, чим порушив п. 2.9 в ПДР-керування водієм ТЗ з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 121-3 КУпАП.

За приписами п. 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі ст. 222 КУАП органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі, про порушення правил дорожнього руху, зокрема, частини перша статті 121-3 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 N 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і другою статті 121-3 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості , зокрема, про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Суд зазначає, що оскаржувана постанова, серії ЕНА № 2613651 від 15.07.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою ст. 121-3 КУпАП, не містить жодного посилання на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, в ній відсутні посилання на будь-який доказ, який здійснює фіксацію такого порушення. Пункт 7 постанови (до постанови додаються) не містить жодного посилання.

Отже, оскаржувана постанова не містить посилання на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, що спростовує доводи про дотримання відповідачем встановлених чинним законодавством вимог до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною першою ст. 121-3 КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 121-3 КУпАП, є водії транспортних засобів, тобто особа, яка безпосередньо здійснює керування транспортним засобом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух"зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005№ 14, за яким «керування транспортним засобом»- це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд зазначив, що саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом- це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним правопорушення, оскільки за правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень за наслідками розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

При дослідженні відеозапису, наданого відповідачем, судом встановлено, що позивач знаходився за кермом транспортного засобу, який не перебував в стані руху, на переконання суду, саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

Тому доводи відповідача щодо керування позивачем транспортним засобом не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частини перша ст. 90 КАС України).

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, доказами у сукупності не підтверджується факт порушення позивачем порушення вимог ПДР, та, як наслідок, факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 121-3 КУпАП.

Розподіл судових витрат

Згідно з абз 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 605, 60 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 33, 156, 245 247, 251, 252, 254, 256, 258, 265, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 2 роти, 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області Кривоніс Володимир Олексійович про скасування постанови- задовольнити.

Скасувати постанову від 15.07.2024 серія серія ЕНА № 2613651 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 121-3 КУпАП.

Закрити адміністративну справу від 15.07.2024 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за частиною першою ст. 121-3 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (, юридична адреса: 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, площа Троїцька, будинок 2-А) на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.С.Потоцька