Справа № 460/10512/24
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 грудня 2024 року м. Рівне №460/10512/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

доГоловного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач 1), Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати наказ про призначення фактичної перевірки від 15.07.2024 №4736-п та Додаток №14 до нього, прийнятих Головним управлінням ДПС у м. Києві; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №11830/ та №11829/ від 09.08.2024, прийняті Головним управлінням ДПС у Рівненській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками Головного управління ДПС у м.Києві проведено фактичну перевірку магазину «iLouge», за результатами якої складено акт фактичної перевірки №90743/26/15/07/ НОМЕР_1 від 22.07.2024. На підставі даного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Рівненській області 09.08.2024 винесено податкові повідомлення-рішення №11830/ про застосування штрафних санкцій у розмірі 88000,00 грн, №11829/ про застосування штрафних санкцій у розмірі 1360,00 грн. Позивач не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями та вважає, що вони суперечить положенням чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а тому підлягають скасуванню як з підстав незаконності самої перевірки, так і з підстав необґрунтованості її висновків. Позивач вказує на те, що контролюючим органом в порушення вимог Податкового кодексу України у спірному наказі та додатку до нього не визначено суб`єкта господарювання щодо якого призначається перевірка, а вказано лише адресу, за якою проводитиметься фактична перевірка, що унеможливлює ідентифікувати суб`єкта господарювання щодо якого призначається перевірка. Зокрема, вказує на те, що в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях та Додатку № 14 до наказу №4736-п від 15.07.2024 зазначено різні назви магазину за адресою: АДРЕСА_1 та не зазначено, що вказаний магазин належить ФОП ОСОБА_1 . Слід відмітити, що ФОП ОСОБА_2 не має магазину із торговою маркою «ilounge» або «ilouhge» за адресою: АДРЕСА_1 , посилання на які містяться в оскаржуваних ППР та Додатку № 14 до наказу №4736-п від 15.07.2024, а також не здійснює діяльності з продажу товарів за вказаною адресою під такими торговими марками. У зв`язку з цим позивач вважає, що наказ та податкові повідомлення-рішення є незаконними, протиправними і складені з порушенням норм чинного законодавства України, а отже підлягають скасуванню. З урахуванням вищенаведеного просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 23.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачам встановлено строк на подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача 2 у поданому до суду 10.12.2024 через систему «Електронний суд» відзиві на позов заперечив позовні вимоги та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що у посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення. Зазначає, що наказ «Про проведення фактичної перевірки» від 15.07.2024 № 4736-п було прийнято на підставі п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80, п. 69.27 підрозділу 10 розділу «Інші перехідних положень» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, зі змінами та доповненнями, Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», зі змінами та доповненнями, Закону України від 21.06.2012 №5007-VI «Про ціни і ціноутворення». Так, у наказі № 4736-п від 15.07.2024 «Про проведення фактичної перевірки, міститься посилання на підстави проведення перевірки, а саме: пп.80.2.3 п.80.2 ст.80, п. 69.27 ПК України. Звертає увагу суду на той факт, що Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 у справі №520/3328/2020, зазначив, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу з обов`язковим, дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі. Таким чином, вважає, що ГУ ДПС у м. Києві діяло у відповідності до норм чинного законодавства, а відтак посилання позивача на порушення процедури проведення перевірки та її призначення є безпідставними. Водночас, ГУ ДПС у м. Києві наголошує, що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки. Отже, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок, можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбувся допуск посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

Відповідач 1 надав відзив на адміністративний позов, за змістом якого проти задоволення позовних вимог заперечував. ГУ ДПС в Рівненській області зазначило, що за результатами фактичної перевірки магазину «iLouge» складено акт фактичної перевірки №90743/26/15/07/ від 22.07.2024 на підставі якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Заперечень на акт перевірки №90743/26/15/07/ від 22.07.2024 позивач не подавав. На запит про надання документів від 16.07.2024 ФОП ОСОБА_1 не подано до перевірки документи, що пов`язані з предметом перевірки у тому числі і документи, що посвідчують облік та походження товару. Таким чином, відповідач 2 при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 09.08.2024 №11830/ та №11829/ діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак вказане рішення відповідає критеріям правомірності.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

15.07.2024 заступником начальника Головного управління ДПС у м.Києві, з метою перевірки порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання законодавства щодо встановлених державною фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки) н підставі п.п. 80.2.3 80.2 ст.80, п.69.27 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями, Закону України від 21.06.2012 №5007- VІ «Про ціни та ціноутворення», зі змінами та доповненнями, також інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС видано наказ № 4736-п "Про проведення фактичних перевірок» та згідно з додатком №14 до наказу ГУ ДПС у м.Києві від 15.07.2024 №4736-п, яким наказано провести фактичну перевірку позивача за адресою: м.Київ, Печерський район, вул. Еспланадна 34/2, з 15.7.2024, терміном 10 діб.

15.07.2024 на підставі зазначеного наказу посадовим особам ГУ ДПС у м.Києві видано направлення на перевірку № 15817/26-15-07-07-01 та № 15816/26-15-07-07-01.

16.07.2024 зазначені посадові особи прибули на проведення фактичної перевірки за адресою місця здійснення господарської діяльності магазин «iLouge». Направлення на проведення перевірки було пред`явлено, а копію наказу ГУ ДПС у м.Києві № 473-п від 15.07.2024 вручено менеджеру-інженеру магазину ОСОБА_3 .

За результатами фактичної перевірки, яка проводилась 16.07.2024, складено акт (довідку) фактичної перевірки, який зареєстрований в органі ДПС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання 22.07.2024 за №90743/26/15/07/.

У висновках зазначеного акту перевірки контролюючий орган вказав на порушення позивачем пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п.63.3 ст.63, п.85.8 ст.85, ст.44, Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, ч.4 ст.24 Кодексу законів про працю України від 10..12.1971 №322- VIІІ.

На підставі вказаного акту фактичної перевірки 09.08.2024 ГУ ДПС у Рівненській області були прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ 11830/ про сплату штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 88000,00 грн;

№ 11829/ про сплату штрафних санкцій у розмірі 1360,00 грн.

Вважаючи, що наказ на перевірку та прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними, а також за відсутності підстав для притягнення позивача до відповідальності, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірним є питання правомірності прийнятих рішень податковим органом за результатами проведеної фактичної перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Відповідно до підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування.

Відповідно до підпункту 69.27 пункту 69 розділу ХХ Інші перехідні положення ПК України тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, податкові органи здійснюють державний контроль (нагляд) та спостереження у сфері ціноутворення відповідно до Закону України "Про ціни і ціноутворення" з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Податкові органи здійснюють контроль за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) шляхом проведення фактичних перевірок.

Фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав:

отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення;

отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Під час проведення фактичної перевірки податкові органи мають право отримувати від суб`єктів господарювання документи та/або інформацію, які підтверджують вартість придбання товару, що є предметом перевірки.

У разі виявлення порушень законодавства про ціни і ціноутворення за результатами проведення фактичної перевірки такі порушення зазначаються в окремому акті про результати фактичної перевірки, який надсилається до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

У разі якщо платник податків не погоджується з виявленими під час фактичної перевірки порушеннями законодавства про ціни і ціноутворення, він надсилає свої зауваження до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Відповідно до пункту 80.7 статті 80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок

Відповідно до підпункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відтак у вказаній нормі визначено, що зазначається в наказі та направленні на перевірку.

В наказі про призначення фактичної перевірки зазначається, зокрема, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета та підстави для проведення перевірки.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 .

Як свідчать встановлені обставини справи відповідач 15.07.2024 прийняв наказ № 4736-п, яким наказано провести фактичні перевірки платників податні об`єктів, зазначених у додатках 1 16, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих ціп, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки). Обґрунтування: доповідна записка управління фактичних перевірок від 15.07.2024 № 1331/26-15-07-07-00-12.

Відповідно до Додатку 14 до наказу ГУ ДПС у м. Києві від 15.07.2024 №4736-п перевірці підлягає магазин iLouhge за адресою: АДРЕСА_1 .

В наказі на перевірку, який досліджується у цій справі, окрім зазначення найменування об`єкта перевірки, найменування і реквізити суб`єкта господарювання відсутні.

З наданих суду матеріалів перевірки неможливо достеменно встановити, яким чином посадові особи контролюючого органу встановили суб`єкта господарювання, що здійснює господарську діяльність у магазині iLouhge за адресою: АДРЕСА_1 .

Верховний Суд у своїй постанові від 04.03.2021 у справі №803/1171/17 дійшов висновку, згідно з яким відсутність можливості ідентифікувати суб`єкта підприємницької діяльності, який повинен бути інспектований, має наслідком скасування наказу про призначення такої перевірки.

У постанові від 08.09.2021 (справа №816/228/17) Велика Палата Верховного Суду сформулювала наступний правовий висновок: «у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».

Таким чином, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процедурних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Як вже було вказано вище, у наказі на проведення перевірки найменування та реквізити суб`єкта господарювання, щодо якого призначено контрольний захід, належать до обов`язкових.

Неможливість ідентифікації такого суб`єкта господарювання має наслідком незаконність наказу про проведення такої перевірки через допущення істотних недоліків при його оформленні, а, відповідно, і податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідками такої перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 01.06.2022 у справі №520/7331/21.

Таким чином суд вважає, що сукупність наведених вище процедурних порушень, допущених відповідачем при проведенні фактичної перевірки, є підставою для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми №11830/ та №11829/ від 09.08.2024.

Натомість, враховуючи вищенаведену практику Верховного Суду, вимоги про визнання протиправними та скасування наказу про призначення фактичної перевірки від 15.07.2024 №4736-п та Додатку №14 до нього, прийнятих Головним управлінням ДПС у м. Києві, до задоволення не підлягають.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

З огляду на вищевикладене, за результатами аналізу матеріалів справи, норм чинного законодавства України, а також беручи до уваги всі обставини справи, суд зробив висновок, що позовна заява підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд зробив висновок про задоволення позовних вимог повністю, на користь позивача слід стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви до суду судовий збір у сумі 3028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління ДПС у м. Києві задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №11830/ та №11829/ від 09.08.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Рівненській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа- підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023. ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) Відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19,м. Київ,04116. ЄДРПОУ/РНОКПП 44116011)

Повний текст рішення складений 31.12.2024.

Суддя Олег ГРЕСЬКО