Справа № 480/1918/24
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2024 року Справа № 480/1918/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1918/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо нарахування та виплати позивачу пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017, 2018 та 2019 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з 03.01.2024 року відповідно до частини другої статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021, 2021,2023 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі її заяви від 03.01.2024 року відповідачем була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, як стало відомо позивачці із письмового розрахунку пенсії за віком від 24.01.2024р., розмір її пенсії за віком був розрахований Відповідачем із застосуванням середньомісячного заробітку за 2017-2019 роки. У зв`язку із цим, 26 січня 2024 року позивачка звернулась на адресу Відповідача з письмовою вимогою про проведення нарахування їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021-2023 роки з дати звернення з заявою про перехід (призначення) пенсії за віком.
На цю заяву, позивачка отримала листа ГУ ПФУ в Сумській області від 19.02.2024 року за вих..№1800-0202-8/8797. В даному листі Відповідач відмовив ОСОБА_1 в задоволенні її вимоги та зазначив, що відсутні підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021-2023 роки, оскільки зазначений показник застосовуються виключно при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у р а з і, якщо особа п і с л я призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше як 24 м і с я ц і с т р а х о в о г о с т а ж у .
Позивачка просить суд врахувати, що як свідчить із заяви про призначення/перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з даною заявою ОСОБА_1 звернулась на адресу Відповідача 03.01.2024 року. Пенсія за інвалідністю мені була призначена з 09.09.2020р., що вбачається із листа Відповідача від 19.02.2024р. Таким чином, з моменту призначення позивачці вперше пенсії за інвалідністю і до призначення їй вперше пенсії за віком - минуло більше аніж 39 місяців.
При цьому, відповідно до записів трудової книжки позивачки, а також Форми РС-право - весь цей час ОСОБА_1 працювала, тобто набула не менш як 24 місяці (39 місяців) страхового стажу після призначення пенсії.
Отже, позивачка вважає, що відповідачем при визначенні йому пенсії за віком, протиправно та безпідставно не застосовано показник середньої заробітної плати за 2020, 2021 та 2023 роки, внаслідок чого відповідач суттєво зменшив їй розмір щомісячної пенсії.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.
Копія даної ухвали була направлена відповідачу через систему "Електронний суд" та отримана ним 19.03.2024р., про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Проте заяви про визнання позову чи відзиву на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, відповідачем до суду не надало.
Ненадання у встановлений ухвалою суду строк відзиву, суд, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства, кваліфікує як визнання позову.
Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.
Позивачка - ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області. У 2020 році нею було оформлено пенсію по інвалідності у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У зв`язку із досягненням пенсійного віку, 03.01.2024 року позивачка звернулась до регіонального відділення ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про перехід (призначення) пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На підставі заяви позивачки від 03.01.2024 року їй була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Однак, як стало відомо позивачці із письмового розрахунку пенсії за віком від 24.01.2024р.- розмір її пенсії за віком був розрахований Відповідачем із застосуванням середньомісячного заробітку за 2017-2019 роки, що вбачається із копії Розрахунку заробітку для обчислення пенсії, який складено Відповідачем.
У зв`язку із цим, 26 січня 2024 року позивачка звернулась на адресу Відповідача з письмовою вимогою про проведення нарахування їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021-2023 роки з дати звернення з заявою про перехід (призначення) пенсії за віком.
На цю заяву, ОСОБА_1 отримала листа ГУ ПФУ в Сумській області від 19.02.2024 року за вих..№1800-0202-8/8797 в якому відповідач відмовив в задоволенні вимоги та зазначив, що відсутні підстави для застосування показника середньої заробітної
плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021-2023 роки, адже показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три останні роки, що передують року звернення за переведенням на інший вид пенсії застосовуються виключно при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у разі якщо особа після призначення пенсії по інвалідності п р о д о в ж у в а л а працювати та н а б у л а не менше як 24 місяці страхового с т а ж у .
Як зазначає відповідач у листі від 19.02.2024 року за вих..№1800-0202-8/8797 (а.с.12) , позивачка не набула 24 місяців страхового стажу.
Позивачка категорично не згодна з даною позицією відповідача, вважає що такими діями Відповідач позбавив її права на гарантоване Конституцією України гідне пенсійне забезпечення, а тому порушене право підлягає відновленню судом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до положень частини 1 статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно зі ст.10 Закону №1058-IV, особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.
Тобто, Законом № 1058-ІV передбачено такі пенсійні виплати, як пенсію за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та врегульовано переведення між цими видами пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 1058-ІV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (ч. 2 ст. 30 Закону № 1058-ІV).
Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Відповідно до ч. 2 т. 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
Із наведених положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» слідує, що умовою застосування показника середньої заробітної плати, визначеного для призначення пенсії, при переведенні особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, є факт наявності у особи не менш як 24 місяці страхового стажу, здобутого після призначення пенсії по інвалідності.
В даному ж випадку, пенсію по інвалідності позивачу призначено 09.09.2020р.
Пенсію за віком позивачу призначено 03.01.2024р.
Таким чином, з моменту призначення позивачці вперше пенсії за інвалідністю і до призначення їй вперше пенсії за віком - минуло більше аніж 39 місяців.
Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 , а також Форми РС-право, весь цей час позивачка працювала, тобто набула не менш як 24 місяці (39 місяців) страхового стажу після призначення пенсії.
З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов до висновку, що позивачка звернулась до Відповідача за призначенням (перерахунком) пенсії за віком з пенсії за інвалідністю вперше, а тому Відповідач мав керуватися, у даному випадку, положеннями частини другої статті 40, а саме застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивачки за призначенням пенсії за віком.
За таких обставин Відповідачем при розрахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2017. 2018 та 2019 роки.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідачем не доведено правомірності своєї позиції у даній справі.
За викладених обставин, враховуючи вищенаведені положення, є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати їй пенсії за віком згідно ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017, 2018 та 2019 роки та шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачки за віком з 03.01.2024р. відповідно до частини другої статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021-2023 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до частини 1статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2017, 2018 та 2019 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 03.01.2024 року відповідно до частини другої статті 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-1V «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021, 2021,2023 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець