Справа № 208/5453/24
Суддя: Шендрик К. Л.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 208/5453/24
Провадження № 2-а/209/29/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" листопада 2024 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 07 червня 2024 року керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно нього була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 грн. а саме за відмову 03 травня 2024 року в отриманні повістки та те, що у подальшому він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних, проходження ВЛК, чим порушив правила військового обліку військовозобов`язаних в умовах особливого періоду. 03 травня 2024 року йому жодних повісток не вручалося, жодних повідомлень про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних та проходження ВЛК він не отримував, про що він власноруч зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення від 31 травня 2024 року. Так, 31 травня 2024 року приблизно о 18 годині працівниками патрульної поліції позивача було примусово доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки нібито він знаходиться в активному розшуку за порушення правил військового обліку. Того ж дня, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 03 травня 2024 року він відмовився від отримання повістки. У вказаному протоколі він власноруч зазначив, що повістку він не отримував. Більш того, 03 травня 2024 року, як вказано в оскаржуваній постанові, він не міг отримати повістку, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні КНП КМР «Міська лікарня № 9». Крім того, йому не має жодного сенсу уникати явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 чи то відмовлятися отримувати повістки, оскільки він є особою з інвалідністю, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 556554, та в силу положень ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. По-друге, повістка про виклик вручалась лише один раз, а саме 31 травня 2024 року, про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 01 червня 2024 року. У зв`язку з різким погіршенням здоров`я 31 травня 2024 року було госпіталізовано, про що він повідомив листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одразу після одужання, а саме 07 червня 2024 року добросовісно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому без проведення будь-якого розгляду справи вручили постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконна, необґрунтована і така, що містить неправдиві, недостовірні дані.

Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача повідомлявся про день та час проведення розгляду справи, у встановлений законом строк відзиву або заперечень на позовну заяву не подав.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 червня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_2 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 03 травня 2024 року відмовився від отримання повістки та в подальшому не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних, проходження ВЛК, був доставлений нарядом поліції, чим порушив правила військового обліку військовозобов`язаних в умовах особливого періоду (а.с. 17).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 травня 2024 року (а.с. 13), позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 патрулем поліції, як такий, що знаходиться в розшуку за порушення правил військового обліку, бо 03 травня 2024 року відмовився від отримання повістки про явку, проте у поясненнях останній зазначив, що повістку він не отримував. Позивач був повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 01 червня 2024 року на 09.00 годину для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого кардіологічного відділення № 6078 та № 7470 (а.с. 15-16), позивач знаходився на лікуванні у кардіологічному відділенні КНП КМР «Міська лікарня №9» з 03 травня 2024 року по 14 травня 2024 року та з 31 травня 2024 року по 05 червня 2024 року, про що він електронним листом повідомив начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14).

Позивач з 20 вересня 2023 року є пенсіонером по інвалідності 3 групи за загальним захворюванням, на строк до 01 жовтня 2024 року, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 556554 (а.с. 11-12).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП визначена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період

Керуючись ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тож, відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В свою чергу відповідач будь-яких письмових відзивів, що обґрунтовують доводи його заперечень до суду не надав.

З огляду на викладене, дослідивши подані позивачем докази та обставини справи у їх сукупності, враховуючи, що позивач знаходився на стаціонарному лікування у кардіологічному відділенні КНП КМР «МЛ № 9» у період з 12.33 години 03 травня 2024 року по 14 травня 2024 року та з 21.27 години 31 травня 2024 року по 05 червня 2024 року, до суду відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відмови позивача від отримання повістки та умисного ухилення від явки до Кам`янського РТЦК для уточнення військово-облікових даних і проходження ВЛК, суд приходить до висновку про відсутність підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, не доведена, суд вважає, що постанова б/н від 07 червня 2024 року підлягає скасуванню.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи приписи п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки ефективним способом захисту є заявлена вимога щодо скасування оскаржуваної постанови, тож додаткова вимога про визнання постанови протиправною не підлягає задоволенню, так як охоплюється вимогою щодо її скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 07 червня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.Л. Шендрик