Справа № 120/17388/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

31 грудня 2024 р. Справа № 120/17388/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Свентух Віталій Михайлович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Вінницького районного суду Вінницької області, третя особа - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області про визнання відмови, наказу протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вінницького районного суду Вінницької області, третя особа - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області про визнання відмови, наказу протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В силу приписів частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що позивач зобов`язаний обґрунтувати зміст позовних вимог і виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги на підставі належних та допустимих доказів.

Так, із змісту позовної заяви та долучених до неї матеріалів судом з`ясовано, що заява ОСОБА_1 від 04.12.2024 року до в.о. голови Вінницького районного суду Вінницької області стосувалась питання щодо прийняття рішення про визнання недійсним наказу від 16.01.2019 року №1-к/г "Про припинення трудових відносин із суддею ОСОБА_1 на підставі припинення повноважень судді у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком" та щодо поновлення його у штаті суддів Вінницького районного суду Вінницької області з 16.01.2019 року, з виплатою суддівської винагороди і винагороди за час вимушеного прогулу.

Листом від 09.12.2024 року №01-44/408/2024 в.о. голови Вінницького районного суду Вінницької області повідомила позивача, що вирішення питань порушених у заяві не входить до повноважень голови місцевого суду чи виконуючого обов`язки голови суду.

У даному випадку суд зазначає, що частиною першою та п`ятою статті 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Суддя обіймає посаду безстроково.

Згідно з частиною шостою статті 126 Конституції України підставами для звільнення судді є: 1) неспроможність виконувати повноваження за станом здоров`я; 2) порушення суддею вимог щодо несумісності; 3) вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді; 4) подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням; 5) незгода на переведення до іншого суду у разі ліквідації чи реорганізації суду, в якому суддя обіймає посаду; 6) порушення обов`язку підтвердити законність джерела походження майна.

Частиною сьомою статті 126 Конституції України визначено, що повноваження судді припиняються у разі: 1) досягнення суддею шістдесяти п`яти років; 2) припинення громадянства України або набуття суддею громадянства іншої держави; 3) набрання законної сили рішенням суду про визнання судді безвісно відсутнім або оголошення померлим, визнання недієздатним або обмежено дієздатним; 4) смерті судді; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 1402-VIII).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Відповідно до статті 52 Закону №1402-VIII суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Главою 1 Розділу VII Закону №1402-VIII регламентовано порядок звільнення судді з посади.

Так, частиною першою, другою статті 112 Закону № 1402-VIII передбачено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України.

Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Главою 2 Розділу VII Закону №1402-VIII передбачено порядок припинення повноважень судді.

Так, згідно з статтею 119 Закону №1402-VIII повноваження судді припиняються виключно з підстав, визначених частиною сьомою статті 126 Конституції України.

Частиною першою статті 124 Закону №1402-VIIІ передбачено, що суд, який ухвалив обвинувальний вирок щодо особи, яка є суддею, негайно повідомляє про це Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України.

Частиною другою статті 124 Закону №1402-VIIІ визначено, що повноваження судді припиняються з дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо нього. Такий суддя втрачає визначені законом гарантії незалежності і недоторканності судді, право на грошове, в тому числі суддівську винагороду, та інше забезпечення.

Відповідно до статті 125 Закону №1402-VIII припинення повноважень судді є підставою для припинення трудових відносин судді із відповідним судом, про що голова суду видає наказ.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок про те, що суддею є громадянин України, який призначений на посаду відповідно до Конституції України та Закону №1402-VIII, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Повноваження судді можуть припинятися виключно за підставами, які визначені в частині сьомій статті 126 Конституції України.

У спірному випадку відповідач прийняв наказ від 16.01.2019 року №1-к/г про припинення трудових відносин з суддею Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 з 16 січня 2019 року на підставі припинення повноважень судді, у зв`язку з набранням законної сили 26 грудня 2018 року обвинувальним вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2016 року щодо судді ОСОБА_1 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України.

Суд звертає увагу, що на виконання вимог частини першої статті 124 Закону №1402-VIIІ суд, який ухвалив обвинувальний вирок щодо особи, яка є суддею, негайно повідомляє про це Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України.

Наслідком таких дій суду, який ухвалив обвинувальний вирок є прийняття Вищою радою правосуддя, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України та Державною судовою адміністрацією України відповідних рішень/вчинення дій.

При цьому, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує позов не містить відомостей щодо розгляду питань про звільнення/припинення повноважень судді ОСОБА_1 Вищою радою правосуддя, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України та Державною судовою адміністрацію України. Відповідних рішень до матеріалів справи не долучено.

Крім того, відповідно частини першої статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Згідно частини третьої статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

В розумінні статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При цьому, посадовими особами вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій. Службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідачем (суб`єктом владних повноважень) може бути самостійно як юридична особа (орган, установа) та і посадова особа.

Положеннями пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову в.о. голови Вінницького районного суду Вінницької області поновити ОСОБА_1 у штаті суддів Вінницького районного суду Вінницької області з 16.01.2019 року та поновити виплату суддівської винагороди;

- визнати нечинним та скасувати наказ голови Вінницького районного суду Вінницької області від 16.01.2019 року №1-к/г "Про припинення трудових відносин із суддею ОСОБА_1 на підставі припинення повноважень судді у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком";

- зобов`язати голову чи виконуючого обов`язки голови Вінницького районного суду Вінницької області видати наказ про поновлення/зарахування ОСОБА_1 в штаті суддів Вінницького районного суду Вінницької області з 16 січня 2019 року та поновити виплату суддівської винагороди з 16 січня 2019 року до дня ухвалення рішення суду в адміністративній справі.

Отже, позивачем частину вимог скеровано до голови / в.о. голови Вінницького районного суду Вінницької області.

При цьому, відповідачем у позовній заяві визначено лише Вінницький районний суд Вінницької області.

Таким чином, позивачу слід обґрунтувати чи уточнити суб`єктний склад відповідачів та/або привести позовні вимоги у відповідність до заявленого складу відповідачів.

Також, суд зазначає, що частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення особи до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Як уже зазначалось судом, позивач, окрім іншого, просить суд визнати нечинним та скасувати наказ голови Вінницького районного суду Вінницької області від 16.01.2019 року №1-к/г "Про припинення трудових відносин із суддею ОСОБА_1 на підставі припинення повноважень судді у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком".

В даному випадку, спірні правовідносини пов`язані із проходженням публічної служби, а тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення частини 5 статті 122 КАС України.

Однак, до суду позивач звернувся 27.12.2024 року, тобто із значним пропуском місячного строку звернення, передбаченого частиною 5 статті 122 КАС України.

В свою чергу, суд звертає увагу позивача, що заявлену вимогу про скасування наказу від 16.01.2019 року №1-к/г неможливо визнати похідною за наслідком розгляду заяви від 04.12.2024 року скерованої позивачем до в.о. голови Вінницького районного суду Вінницької області, оскільки зміст такої заяви спрямований на вчинення активних дій суб`єктом владних повноважень, а у такому випадку похідні вимоги складають зобов`язальний характер.

Таким чином, вимога про визнання нечинним і скасування наказу голови Вінницького районного суду Вінницької області від 16.01.2019 року №1-к/г є самостійною вимогою, а лист-відповідь від 09.12.2024 року №01-44/408/2024 не впливає і не змінює момент з якого слід здійснювати відлік строку звернення до суду, а тому він пропущений.

В силу частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 6 статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам статтям 160, 161 КАС України, позовну заяву слід залишити без руху, надавши особі яка її подала, строк для усунення недоліків, шляхом:

- викладу обставин щодо розгляду питань про звільнення/припинення повноважень судді Мотрука Миколи Івановича Вищою радою правосуддя, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України та Державною судовою адміністрацію України з долученням відповідних рішень;

- обґрунтування чи уточнення суб`єктного складу відповідачів та/або привести позовні вимоги у відповідність до заявленого складу відповідачів;

- надання заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

За правилами визначеними частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 160, 161, 169, 171, 172 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького районного суду Вінницької області, третя особа - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області про визнання відмови, наказу протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Свентух Віталій Михайлович