Справа № 492/1088/22
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 492/1088/22
провадження № 2-а/492/1/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2024 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Гусєвої Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 4 роти І батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Рожко Ігната Ігоровича, Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Описова частина

Стислий виклад позиції позивача

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6218442 від 27 листопада 2022 року позивача було визнано винним в тому, що він 27 листопада 2022 року о 12 год. 30 хв., в м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, керуючи автомобілем марки «LEXUS RX 350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку під шляхопроводом, чим порушив вимоги пункту 15.9 «в» Правил дорожнього руху, за передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 122 КУпАП, та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Позивач з постановою не згодний та вважає, що вона є незаконною, оскільки протокол про адміністративне правопорушення інспектором поліції відносно позивача не було складено, а також не виконані вимоги статті 280 КУпАП щодо з`ясування чи було вчинено адміністративне правопорушення чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Короткий зміст відзиву на позов

До суду від представника відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП зафіксований портативним відеореєстратором № 471204. Під час розгляду справи позивача було ознайомлено з його правами, згідно статті 268 КУпАП. Також, позивачу було роз`яснено порядок та строки оскарження постанови, а також вручена постанова. Протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення адміністративного правопорушення виноситься постанова у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності в скороченому провадженні.

Сповіщення сторін та заяви, клопотання учасників справи

У судове засідання позивач не з`явився, але від нього до суду надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач інспектор 4 роти І батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Рожко І.І., представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності, про відкладення розгляду справи до суду не надали.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Мотивувальна частина

Позиція суду

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають зі спорів фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій та бездіяльності, які повинні розглядатися в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, зокрема, з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6218442 від 27 листопада 2022 року вбачається, що інспектором 4 роти І батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Рожко І.І. винесена постанова, якою ОСОБА_1 , позивача у справі, було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а. с. 8).

Згідно з вказаною вище постановою, 27 листопада 2022 року 12 год. 30 хв., ОСОБА_1 в м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, керуючи автомобілем марки «LEXUS RX 350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку під шляхопроводом, чим порушив вимоги пункту 15.9 «в» Правил дорожнього руху, за передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. У пункті 7 постанови зазначено, що до постанови додається - ПВР471204.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують зазначені правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 53 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху регламентовано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, за змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення частина 1 статті 122 КУпАП).

Відповідно до частини 2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з вимогами пункту 15.9 «в» Правил дорожнього руху зупинка забороняється зокрема на шляхопроводах і під ними.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, зокрема, за порушення вимог правил зупинки, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, також за вчинення частини першої статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частинами першою, третьою статті 254 КУпАП обумовлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно із частиною 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Частиною першою статті 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута в присутності позивача, якому роз`яснювалися його права передбачені, оскаржувана постанова ним отримана, про що зазначив позивач у позовній заяві, відповідно до статті 78 КАС України зазначені обставини, не потребують доказування.

Судом встановлено, що позивач в оскаржуваній постанові зауважень та заперечень не вказав, копію оскаржуваної постанови отримав, запис про оскарження допущеного ним порушення не робив.

Інструкцієюз оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року, зокрема пунктом 4 розділу 1 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року, № 5-рп/2015 сформулював правову позицію щодо наявності у справах про адміністративні правопорушення переліку адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Отже, враховуючи, що вказане провадження про адміністративне правопорушення є скороченим, позивач не залишається при цьому без засобів захисту, оскільки може висувати доводи під час судового розгляду, а будь-які недоліки процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення можуть бути урівноважені під час розгляду відповідного позову у суді за допомогою його змагального характеру.

Судом встановлено, що позивачем було вчинено, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд якого відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції органів Національної поліції, тому на думку суду поліцейським правомірно на місці вчинення правопорушення винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З огляду на вищевказане, твердження позивача про протиправність спірної постанови виключно з тих підстав, що інспектором патрульної поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення, є безпідставними та такими, що не впливають на правову кваліфікацію вчиненого правопорушення за частиною 1 статті 121 КУпАП.

Аналогічного правового висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 286/3047/16-а (адміністративне провадження № К/9901/23075/18).

Інших підстав для скасування оскаржуваної постанови позивачем у позові не зазначено та сторонами до суду не надано доказів неправомірності інспектора поліції при винесенні оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що в ході винесення постанови інспектором поліції дотримано вимоги чинного законодавства, постанова серії ЕАР № 6218442 від 27 листопада 2022 року винесена відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., є правомірною та обґрунтованою, складеною з дотриманням вимог статті 283 КУпАП, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 5-13, 20, 72-79, 90, 229, 241-246, 250, 251, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2 статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.