Справа № 440/15015/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 грудня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/15015/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Алєксєєва Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про: визнання протиправною та дискримінаційною бездіяльність відповідача щодо не поновлення пенсії позивача; визнання протиправним та дискримінаційним та скасування рішення про відмову у поновленні пенсії позивачу, викладену в листі №344 від 18.02.2021; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити виплату пенсії позивачу з 01.07.1994, на вказаний ним банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; стягнення з відповідача коштів в сумі 100,000 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому протиправними та дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач відмовив у поновленні пенсії позивачу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 частково задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу призначення пенсій (Лубенський) Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 18 лютого 2021 року №344.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07.10.2009 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 по справі № 440/15015/21 залишено без змін.

19.12.2024 представником позивача до суду подано заяву про встановлення судового контролю, в якій просить:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 №440/15015/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати Полтавському окружному адміністративному суду у десятиденний строк звіт про виконання Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 №440/15015/21.

В обгрунтування заяви зазначено, що станом на день подачі цієї заяви рішення від 05.01.2022 належним чином і в повному обсязі не виконано, а саме: не здійснено належним чином поновлення пенсії за віком з 07.10.2009 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; не здійснено належним чином виплату пенсії за віком з 07.10.2009 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідач подав заперечення на заяву представника позивача, у яких просить відмовити у її задоволенні.

Розглянувши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Отже, частиною першою статті 382 КАС України передбачено право суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення та розгляду поданого звіту на виконання ухвали суду, а в разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч. 3 ст. 382-3 КАС України). Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Отже, необхідно встановити наявність підстав для покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання учасниками справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII.

Метою судового контролю є встановлення судом факту виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Під час розгляду заяви в порядку статті 382 КАС України суд не надає правову оцінку діям відповідача, вчиненим на виконання рішення суду, а встановлює лише факт невиконання такого рішення.

Як встановив суд, відповідач на виконання рішення суду від 05.01.2022 у справі №440/15015/21 вчинив дії, а саме ОСОБА_1 поновлено нарахування та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.10.2009 в розмірі 3,60 грн.

Отже, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 у справі № 440/15015/21 виконано ГУ ПФУ у Полтавській області у спосіб визначений судом у рішенні, а саме відповідач, згідно рішення від 20.12.2022 №17, поновив ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.10.2009.

В подальшому, відповідачем нараховано доплату сумі 571,70 грн. за період з 07.10.2009 по 31.12.2022, яку включено у відомості січня 2023 року для виплати через відділення поштового зв`язку № 37502 в місті Лубни.

Згідно звітів структурного підрозділу АТ «Укрпошта» пенсійні кошти не виплачені.

Враховуючи норму статті 49 Закону, в зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд згідно рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплата пенсії призупинена з 01.07.2023.

Як зазначає представник відповідача у наданих до суду запереченнях, надана представником позивача заява від 03.01.2023 про виплату пенсії через ПАТ КБ Приватбанк не відповідає вимогам, визначеними в пункті 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами), тому в перерахуванні коштів на поточний рахунок відмовлено. Про це повідомлено представника позивача листом від 16.01.2023 за № 1600-0201-8/4592.

Таким чином, правовідносини щодо призупинення виплати позивачу пенсії з 01.07.2023 на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та не виплати пенсії через ПАТ КБ Приватбанк становлять окремий публічно-правовий спір, не пов`язаний зі спором, що був на розгляді суду в межах цієї справи.

Тому, суд позбавлений можливості досліджувати підстави відмови у поновленні пенсії позивачу при розгляді заяви, поданої в порядку ст. 382 КАС України, з наданням їм правової оцінки.

Суд зазначає, що норми ст. 382 КАС України має на меті забезпечити належне виконання ухваленого у конкретній адміністративній справі судового рішення. Підставами її застосування є саме невиконання судового рішення, винесеного на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в такій справі.

Оскільки рішення суду в справі №440/15015/21 фактично виконано відповідачем, а позивач не погоджується із обставинами, які не були предметом дослідження при розгляді справи по суті і щодо яких судовим рішенням при зобов`язанні суб`єкта владних повноважень до вчинення дій не наводились відповідні висновки, суд вважає, що вирішення порушених питань можливе шляхом пред`явлення окремого позову на захист прав позивача.

Тому, ураховуючи вказані вище обставини, суд не вбачає фактичних та правових підстав для реалізації свого диспозитивного права покладення в порядку частини першої статті 382 КАС України на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у зв`язку із чим у задоволенні заяви позивача належить відмовити.

Ч. 5 ст. 382-1 КАС України встановлює, що ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 241, 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В АЛ И В:

У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва