Справа № 711/3155/24
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2024-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3155/24
Номер провадження2-а/711/35/24
РІШЕННЯ
23 жовтня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.
представника позивача адвоката Черниченка Є.М.
представника відповідача Котух М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Черниченко Євген Миколайович, до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними та визнання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування,
Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проводилось працівниками поліції за умов упередженої, наперед сформованої думки про винуватість цієї особи та з мотивів, що призвело до ігнорування ними необхідності безумовного дотримання принципів законності у своїй діяльності та перевірки версії особи яка притягується до відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ст.283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Частина 3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об?єктивного з?ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 Кодексу).
Згідно з ч.1 ст. 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.
Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об?єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 повідомляв, що не він був за кермом, однак його ніхто не слухав та на нього склали постанову, після чого формально запропонували надати пояснення, на що останній відмовився, через заангажоване до нього ставлення.
Від самого початку інспектор Бондаренко С.С. мав насамперед сформовану думку винуватості. Не зважаючи, що ОСОБА_1 вказував хто був за кермом, інспектор не приймаючи будь яких інших версій, незаконно склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , не опитавши ОСОБА_2 , який в дійсності керував автомобілем «Мерседес» та допустив ДТП.
На адвокатський запит стороною захисту отримано відео з зовнішніх камер відеоспостереження та фотографії на яких не міститься жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортними засобами.
Відповідно до принципу «презумпції невинуватості», встановленого ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Розділом 2 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що основними принципами діяльності поліції є верховенство права, дотримання прав і свобод людини та законності.
Згідно п. 1 та п. 3 ст. 18 зазначеного Закону поліцейський зобов?язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Статтею 23 указаного закону не передбачено повноважень поліції, які б передбачали можливість вчинення нею навмисних, незаконних дій з метою виявлення та фіксації адміністративних правопорушень.
3 огляду на вказане вище у захисту є достатні підстави стверджувати, що у даному випадку працівники поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 керувались виключно мотивами здійснення «показників» на підставі неправдивих та неіснуючих доказів, які сформувались на підставі того, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, та з огляду на кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення, виразилась у незаконному кримінальному переслідуванні цієї особи. Такі твердження захисту підтверджуються їх безпосередніми упередженими діями, направленими на незаконне складання матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Згодом ОСОБА_2 зустрівся з потерпілим ОСОБА_3 , вибачився за те, що скоїв дорожньо - транспортну пригоду та відшкодував завдані збитки.
В додатках до позовної заяви містяться пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в яких вказано, що на момент дорожньо - трансортної пригоди. яка мала місце 28.03.2024 року перебував саме ОСОБА_2 .
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, в матеріалах справи відсутні будь які докази вчинення останнім інкримінованого правопорушення.
Відео приєднане поліцейськими жодним чином не підтверджує факту керування ОСОБА_1 автомобілем.
Для кваліфікації дій особи за ч.4 ст. 126 КУпАП вона повинна керувати транспортним засобом. В матеріалах справи не мітиться жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом, окрім того останній під час усього розгляду справи наполягав, що він не керував автомобілем та на ньому не рухався.
Відповідно до ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст.19 КАС України - адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об?єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.
Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази у справі про адміністративне правопорушення в розумінні ст. 251 КУПАП
Крім того, змістом ст. 283 КУпА передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Ухвалою суду від 19.04.2024 відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного провадження.
На адресу суду 06.05.2024 надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначається, що 28.03.2024 о 15 год. 10 хв. інспектор роти N?2 батальйону УПП в Черкаській області ДПП Дмитро Чубенко разом з заступником командира роти N?2 батальйону УПІ в Черкаській області ДІП Олександром Пітюренком несли службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку шляхом патрулювання на службовому автомобілі та виконував службові обов?язки відповідно повноважень передбачених Законом України «Про Національну поліцію». В цей час на службовий планшет надійшов виклик «ДТП без потерпілих».
Прибувши на місце події, один із учасників ДТП - ОСОБА_4 (потерпілий) - повідомив, що водій транспортного засобу Мерседес (білого кольору) з номерним знаком НОМЕР_1 скоїв зіткнення на перехресті бульвару Шевченка та вулиці Митницька з його автомобілем і не зупиняючись покинув місце ДТП по вулиці Митницька в напрямку вулиці Верхня Горова.
Свідки події (курсанти ДСНС) в подальшому прослідували за автомобілем порушника та виявили його припаркованим у дворі будинку неподалік місця пригоди. Поруч знаходився водій, як в подальшому було встановлено - Позивач. Пошкоджений транспортний засіб Позивача та його самого свідки зняли на свій мобільний телефон і надали фото Поліцейським, які оформляли ДТП.
Було передано орієнтування на порушника та встановлено подальший рух його транспортного засобу.
Оскільки інший учасник ДТП (Позивач) залишив місце події, відповідно Поліцейські, зібравши матеріали справи, передали її до відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод (далі ВРОМ) УПП в Черкаській області ДПП.
Надалі працівниками ВРОМ було встановлено місце перебування Позивача та викликано його до УПІ в Черкаській області ПП для складання адмінматеріалів за ст. 124 та 122-4 КУпАП.
03.04.2024 Позивач з?явився до УПП в Черкаській області ДПП, де інспектор ВРОМ УПП в Черкаській області ДПП Сергій Бондаренко (далі - Інспектор), згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до Позивача, представився, згідно п.п. 2, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред?явлення посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб. Проте Позивач повідомив, що наразі немає при собі посвідчення водія та пред?явив паспорт громадянина України.
При перевірці особи Позивача за базою даних Інформаційного порталу Національної поліції (далі - ІНП «АРМОР» було встановлено, що він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. І ст.130 КУпАП та позбавлений Черкаським районним судом Черкаської області від 06.12.2023 (справа N?707/3447/23) права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Інспектор повідомив Позивачу, що дані дії (керування автомобілем, не маючи права на таке керування) є порушенням ІДР (п.2.1.а), за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 126 КУпАП.
Після встановлення всіх фактів, Інспектор, згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпА та ч. 2 ст. 36 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому Позивача було ознайомлено з доказами, роз`яснено права та обов?язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
Позивач повідомив, що не буде надавати пояснення щодо події та за необхідності надасть їх в суді, про що зазначив письмово (докази надаються). Жодних тверджень, що це не він керував транспортним засобом, або хто конкретно керував - Позивач під час розгляду справи не повідомляв.
Надалі Інспектор згідно ст. 285 КУпА ознайомив Позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію під підпис.
Також на Позивача було складено інші адміністративні матеріали, зокрема протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
Ознайомившись з позовом, Відповідач позовні вимоги не визнає та заперечує проти позову з наступних підстав:
1. На обґрунтування своїх позовних вимог Позивач вказує на те, що адміністративного правопорушення не вчиняв, оскільки він у той час не керував транспортним засобом.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).
Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України N? 1306 від 10 жовтня 2001.
Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.4 ст.126 КУпА, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами пункту 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред?явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.
Відповідно до пункту 2.1.а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Аналогічні положення закріплені також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 N?3353-XII. А саме, водій зобов?язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред?являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.
03.04.2024 під час перевірки особи, Інспектором було встановлено, що Позивача позбавлено права керування Черкаським районним судом Черкаської області 06.12.2023 (справа N?707/3447/23) терміном на і рік, через те, що останнього визнано винним в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, вчиненні ДТП, зникненні з місця ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП.
Зі слів Позивача, він не керував транспортним засобом.
Отже, узагальнюючи вищевикладене: постановою Черкаського районного суду Черкаської області 06.12.2023 у справі N?707/3447/23 Позивача позбавлено права керування транспортними засобами терміном на 1 рік; - правопорушення за ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП та 4.4 ст. 126 КУпАП вчинено Позивачем 28.03.2024; із даних ІПНІ «АРМОР», якими керувався Інспектор при винесенні постанови, також було взято інформацію, що Позивача від 06.12.2023 позбавлено права керування транспортними засобами Черкаським районним судом Черкаської області терміном на 1 рік; як видно із фото- та відеозаписів, Позивач керував 28.03.2024 о 15:10 год. Транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_1 .
Тому до слів Позивача, що не він керував на той час автомобілем, а його брат - ОСОБА_2 - слід відноситися критично, оскільки це обраний спосіб захисту задля уникнення аміністративної відповідальності за вчинені серйозні правопорушення, які передбачають позбавлення права керування транспортними засобами на строк до 2-х років або адмінарешт на строк до п?ятнадцяти діб та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.
У пункті 7 «До постанови додаються» оскаржуваної постанови зазначено докази, на основі яких Інспектор прийняв рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності: матеріали справи ДТП та DVD диск з записами.
Також, зворотна сторона оскаржуваної постанови додатково містить роз?яснення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (відповідно до ст. 268 КУпА та ст. 63 Конституції України) та порядку оскарження постанови і сплати штрафу.
3 огляду на викладене, оскаржувана постанова винесена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви - відсутні.
Також, з аналізу вищевикладених положень КУпАП вбачається, що питання наявності чи відсутності в діях Позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню саме під час розгляду уповноваженим суб?єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення.
У даному випадку, на даній стадії спірних правовідносин, варто враховувати, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу, а саме безпосередні спостереження осіб, уповноважених на винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення.
В свою чергу, варто врахувати, що керування Позивачем в той час транспортним засобом зафіксовано за допомогою відеозаписів та фото свідків.
З іншого боку, Позивач не заперечує факту своєї участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення.
При цьому, Відповідач наголошує про відсутність у зібраних матеріалах справи будь-доказів, якими можливо спростувати зафіксоване в оскаржуваній постанові адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, не вбачається обгрунтованих підстав вважати зафіксоване в оскаржуваній постанові вчинене Позивачем адміністративне правопорушення недостовірним.
Просить відмовити у задоволенні позову.
У судовому засіданні позивач та адвокат Черниченко Є. М. підтримали позов у повному обсязі та просили його задоволити. Додатково повідомили, що позивач не керував транспортним засобом та ДТП не скоював. За кермом перебував його брат, який, як вже стало відомо потім, після ДТП повернув авто, повідомив про ДТП та сказав, що вирішить усі питання. Згодом вони з братом зустрілись з потерпілим та відшкодували йому завдану шкоду. Додали, що постановою суду закрито провадження відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.
Представник патрульної поліції просив відмовити у позовній заяві. Повідомив, що є відео, де зафіксовано рух позивача на машині, яка вчинила ДТП, вбачається, що за кермом авто перебуває позивач у справі. Курсанти ДНС прослідкували за авто та сфотографували позивача та авто у дворі. Вважає, що постанова є законною, по іншому діяти поліцейський не міг, бо у нього не було інших доказів. Просив критично ставитись до пояснень свідка, оскільки вони різняться з його письмовими поясненнями.
Свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що є потерпілим від ДТП, яку вчинив не ОСОБА_1 , оскільки за кермом перебувала інша особа. Підтримав пояснення, які надав без примусу адвокатові Черниченку Є.М.
Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 , 03.04.2024 о 12 год. 10 хв. в м. Черкаси, вул. Митницька на перехресті з бул. Шевченка м. Черкаси, керуючи автомобілем скоїв ДТП та не мав права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Черкаським районним судом Черкаської області від 03.12.2023 на 1 рік, чим порушив п. 2.1 а) ПДР України.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до п. 2.1 а ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.
Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.
Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 2 статтею 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Відповідно до ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З матеріалів справи слідує, що постановою Черкаського районного суду від 08.11.2023 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого зокрема ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
Вказана постанова набрала законної сили.
Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами з 07.12.2023.
Згідно наданої копії постанови Придніпровського районного суду від 10.05.2024 у справі 711/2969/24 закрите провадження про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У зазначеній постанові зазначається та, відповідно, судом встановлено «Як вбачається з відеозапису з камери відеоспостереження, водій автомобіля «DAIMLER BENZ 207D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 рухається по вул. Митницькій в напрямку вул. В.Горова і на перехресті з бульв. Шевченка здійснює зіткнення з автомобілем «OPEL CALIBRA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом автомобіля «DAIMLER BENZ 207D» знаходиться чоловік, зовні схожий, як на ОСОБА_1 , так і на ОСОБА_2 .
Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, враховуючи пояснення потерпілого ОСОБА_4 , який стверджує, що за кермом автомобіля, який скоїв ДТП знаходився саме ОСОБА_2 , пояснення самого ОСОБА_2 про те, що саме він був за кермом автомобіля та скоїв ДТП, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 і ст. 122-4 КУпАП
Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ст. 124 і ст. 122-4 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю.»
Як зазначається у ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно дост.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.
Відтак, суд зазначає, що оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності саме за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Відповідачем на спростування доводів позивача надано як один з доказів диск, на якому зафіксоване спілкування працівників поліції з потерпілим ОСОБА_4 та відеозапису з камер зовнішнього спостереження інтегрованої міської системи відеоспостереження та відео аналітики «Безпечне місто» з якої видно, що автомобілем керує особа. Беззаперечно установити чи є ця особа ОСОБА_1 не вбачається можливим.
При цьому слід зазначити, що доводи позивача про не роз`яснення йому при розгляді справи його процесуальних прав як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з місця події.
У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.
Виходячи з принципу верховенства права, конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що доказів, які були б узгоджені між собою, та «поза розумним сумнівом» доводили винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП, суду не надано.
Пункт 1 частини 1 статті 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись, ст.ст.7,9, 126 ч. 4, 247, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст.2,6,19-20,77, 132,139, 229,286 КАС України, суд,-
Позов задоволити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 556598 винесену 03.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4ст. 126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: Н. М. Кондрацька