Справа № 935/337/23
Суддя: Василенко Р. О.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/337/23
Провадження № 2-а/935/1/24
РІШЕННЯ

Іменем України

30 грудня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний Житомирської області у складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №632759 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч.2 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову з урахуванням додаткових пояснень представника позивача адвоката Василевської О.А. вказують, що постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Викладені у постанові обставини не відповідають дійсності. Зазначають, що дійсно 18.01.2023 року позивач керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21214», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Попільня, та проїжджаючи перехрестя вул. К.Маркса 40 річчя Перемоги перед знаком «СТОП» зупинився, тобто виконав вимоги знаку. Відповідно до п. 2.2. ПДР України забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12. (стоп-лінія), а якщо відсутня то перед знаком. Зазначають, що на місці розташування дорожнього знаку відсутня будь-яка розмітка, що підтверджується фотознімками, позивач здійснив проїзд перехрестя після зупинки його транспортного засобу. Вказують, що будь-яких доказів того, що позивач керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки відповідачем не надано.

Також зазначають, що після зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції позивачем надано електронне посвідчення водія в додатку «ДІЯ», проте поліцейський не погодився з такою формою надання документу і зазначив, що в ньому наявна лише категорія «С». Однак згідно водійського посвідчення позивач має наступні категорії: А1,А, В, С1, С, йому не надали можливості пред`явити пластиковий документ, що знаходився у іншому автомобілі. Прийнята постанова була винесена працівниками поліції безпідставно, не були вирішені його клопотання, не були досліджені докази та не з`ясовано факт вчинення вказаних адміністративних правопорушень, що має значення для правильного вирішення справи.

Позивач та його представник адвокат Василевська О.А. в судове засідання не з`явилися. У матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити з наведених підстав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив, в якому вказав, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 126, ч.2 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАПпідтверджується постановою серії БАД №632759, а також наявним відеозаписом з камери поліцейського автомобіля та нагрудних камер працівників поліції. Доводи позивача щодо не вчинення ним адміністративних правопорушень є безпідставними, постанова була винесена правомірно, а твердження позивача не є суттєвими та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу не використовував пасок безпеки, не зупинився перед знаком 2.2. «проїзд без зупинки заборонено», що підтверджується винесеною постановою та відеозаписом. Вказують, що коли працівники поліції перевіряли документи, які надав позивач, то наявна була лише категорія «С». Після зупинки транспортного засобу позивачу роз`яснено причину зупинки, повідомлено про вчинене правопорушення, роз`яснено права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, тому вважають доводи позивача безпідставними, просять відмовити у задоволенні позову, розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 січня 2023 року інспектором СРПП ВП №2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області винесено постанову серії БАД №632759 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення вимог ч. 1, 2, ст. 126, ч. 1 ст. 122, ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в сумі 3400 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 18 січня 2023 року о 11 год. 35 хв. в м. смт. Попільня, водій ОСОБА_1 , перехресті вул. К.Маркса - 40 річчя Перемоги, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21214», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя без зупинки, чим порушив пункт ПДР України 2.2 проїзд без зупинки, при цьому не мав права керування т/з відповідної категорії, був не пристебнутий ременем безпеки, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122, ч.5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами підпункту «в» пункту 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Санкція ч.5 ст.121 КУпАП передбачає адміністративне покарання за порушення правил користування ременями безпеки у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем не було надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження факту керуванння позивачем ОСОБА_1 транспортним засобом марки «ВАЗ 21214», д.н.з. НОМЕР_1 будучи не пристебнутим ременем безпеки. Долучений до відзиву відеозапис не зафіксував вказаного порушення Правил дорожнього руху, а сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних інших доказів, не є свідченням наявності у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Згідно підпункту «а» пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП, визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП, визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З дослідженого судом відеозапису назва файлу «00Z0000__0017» вбачається, що поліцейський під час розгляду адмістративної справи вказує про те, що позивач на місці пред`явив посвідчення водія за допомогою сервісу «ДІЯ». Як зауважив поліцейський, після перевірки посвідчення згідно наявної бази у позивача наявна лише категорія «С», що не дозволяє керувати автомобілем марки «ВАЗ 21214», д.н.з. НОМЕР_1 .

Втім, до матеріалів справи позивачем долучено копію свого пластикового посвідчення водія серії НОМЕР_2 з якої вбачається про відкриті категорії: А, В, С. При цьому категорія «В» відкрита у водія ОСОБА_1 з 18.11.2010 року.

Таким чином під час розгляду інспектором поліції справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1,2 ст. 126 КУпАП, мало місце невідображення у відповідних базах відкритої у водія категорії «В». Проте таке невідображення усіх відкритих категорій у відповідній базі МВС сталося не з вини ОСОБА_1 , такі обставини інспектором перевірені не були та при винесені постанови не були враховані.Отже станом на 18.01.2023 року ОСОБА_1 мав право керувати легковим транспортним засобом марки «ВАЗ 21214», д.н.з. НОМЕР_1 , що відносяться до категорії «В».

Згідно п. 2.2 Розділу 33 ПДР України зазначається, що знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до п. 14.4.3 ДСТУ 4100:2021 знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» потрібно встановлювати в місцях, де, згідно з вимогами 14.4.2, може бути встановлено знак 2.1, але на під`їзді до перехрестя не забезпечено видимість ТЗ, які наближаються дорогою, що перетинається. Перед перехрестями, на яких головна дорога змінює напрямок, а також перехрестями зі складним плануванням, знак 2.2 потрібно встановлювати з табличкою 7.8. Знак 2.2 потрібно встановлювати в місці, з якого для водія, що зупинився, забезпечено видимість ТЗ, які рухаються дорогою, що перетинається. У разі неможливості виконання цієї вимоги знак 2.2 установлюють якомога ближче до такого місця в поєднанні з табличкою 7.1.2 та розміткою 1.12 (стоп-лінія) згідно з ДСТУ 2587. Знак 2.2 потрібно встановлювати перед залізничними переїздами без охорони та перед тими, які не облаштовані світлофорною сигналізацією, якщо на переїзді не забезпечена видимість, при якій водій автомобіля, який перебуває від переїзду за відстані видимості для зупинки автомобіля відповідно до таблиці 5.5 ДБН В.2.3-4 [12], може бачити поїзд, що наближається за відстані не менше ніж 50 м від переїзду. Знак 2.2 встановлюють за відстані 10 м до найближчої рейки. Знак 2.2 допустимо установлювати також у разі виконання ремонтних робіт на переїзді. Якщо на дорозі безпосередньо перед перехрестям встановлено знак 2.2, то йому повинен передувати знак 2.1 з табличкою 7.1.2.

З наявного відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 при під`їзді до перехрестя вул. К.Маркса - 40 річчя Перемоги, в м. смт. Попільня, зупинився після знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». В той же час з досліджених відеозаписів та долучених фотознімків судом враховується місцезнаходження знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено, дорожня обстановка, та те, що позивач зупинив транспортний засіб марки «ВАЗ 21214», д.н.з. НОМЕР_1 , до перехрестя, на відстані, що дозволяла йому забезпечити видимість транспортних засобів, які рухаються дорогою, що перетинається, що не було враховано при складанні оскаржуваної постанови.

Крім того з наданих позивачем фотокопій та відеозапису наданого відповідачем неможливо встановити, що при наближенні до перехрестя вул. К.Маркса - 40 річчя Перемоги, в м. смт. Попільня, встановлені знаки 2.1 «дати дорогу» у поєднанні з табличкою 7.1.2 «відстань до об`єкта». Так у випадку неналежного розміщення дорожнього знаку особу не може притягнено до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, вказана обставина не була перевірена поліцейським під час розгляду справи. Будь-яких доказів того, що позивач керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки відповідачем не надано та на відеозаписі не зафіксовано, позивач у позові заперечує вказану обставину.

Вказане свідчить про те, що відповідачем не було повно, об`єктивно та всесторонньо досліджено всі матеріали справи про адміністративні правопорушення, не з`ясовано зокрема чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника.

Частина 3 ст. 286 КАС України передбачає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного постанову серії БАД №632759 від 18.01.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення вимог ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1, 2, ст. 126 КУпАП , необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн. суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Керуючись ст.ст. 2, 72, 205, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії БАД №632759 від 18.01.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1, 2, ст. 126 КУпАП скасувати, а справу справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, ЄРДПОУ: 40108625, місцезнаходження: вул. Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, Житомирської області.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО