Справа № 300/9023/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" грудня 2024 р. справа № 300/9023/24
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, заявник, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач 1, орган пенсійного забезпечення, Управління, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (надалі по тексту також - відповідач 2, ГУ ПФУ в Закарпатській області), в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу та до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників періоди роботи на території російської федерації з 16.01.2002 по 14.09.2007 на посаді бурильника 6 розряду в цеху капітального ремонту свердловин, з 15.09.2007 по 29.06.2008 на посаді майстра капітального ремонту свердловин в цеху КРС, з 30.06.2008 по 04.06.2009 на посаді майстра капітального ремонту свердловин в цеху КРС, з 06.07.2009 по 11.05.2010 на посаді майстра капітального ремонту свердловин в цеху КРС, з 31.05.2010 по 02.05.2011 на посаді майстра капітального ремонту свердловин вахтовим методом, з 20.06.2011 по 10.05.2012 на посаді майстра капітального ремонту свердловин вахтовим методом, з 18.05.2012 по 10.04.2013 на посаді майстра капітального ремонту свердловин вахтовим методом, з 10.06.2013 по 06.05.2014 на посаді майстра капітального ремонту свердловин вахтовим методом, з 15.06.2015 по 07.06.2016 на посаді майстра капітального ремонту свердловин вахтовим методом, з 08.06.2016 по 15.05.2017 на посаді майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, з 30.06.2017 по 27.06.2018 на посаді старшого майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, з 01.07.2018 по 19.06.2019 на посаді старшого майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, з 25.07.2019 по 18.07.2020 на посаді старшого майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, вахтовим методом, з 08.08.2020 по 05.08.2021 на посаді старшого майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, вахтовим методом, з 15.09.2021 по 26.07.2022 на посаді старшого майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, вахтовим методом роботи;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу та до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників періоди роботи у Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин з 29.03.1988 по 28.10.1993 на посаді помічника бурильника четвертого розряду в цеху капітального ремонту свердловин №2, з 29.10.1993 по 05.07.1994 на посаді бурильника шостого розряду КРС 2, з 29.11.1994 по 01.04.2002 на посаді бурильника по шостому розряду в цеху капітального ремонту свердловин;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 14.09.2024.
Підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є протиправні, на переконання позивача, дії відповідача щодо відмови при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з підстав відсутності необхідного страхового та пільгового стажу по Списку №2.
Разом з тим, відмовляючи у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах, відповідач 2 покликається на вимоги статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". ОСОБА_1 стверджує, що у спірному випадку слід врахувати пункт 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду від 23.01.2020 за №1-р/2020, яким визначено необхідність застосування статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (надалі по тексту також Закон №1788-XII) в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах. А саме, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
При цьому, позивач наголошує на хибності висновків відповідача 2 про незарахування до страхового стажу періодів роботи у російській федерації через те, що така держава з 01.01.2023 припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (надалі по тексту також Угода), оскільки питання пенсійного забезпечення регулюються та регулювалися на момент набуття ОСОБА_1 страхового стажу двосторонніми угодами в цій галузі, а також і згаданою Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, тобто на момент спірних періодів роботи позивача, відповідні міжнародні договори були чинні та у пенсійного органу не було підстав не зараховувати стаж роботи ОСОБА_1 на території російської федерації.
Поряд з іншим, позивач зазначив, що посади, які він займав у спірні періоди роботи, передбачені відповідними Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановами Кабінету Міністрів України. Весь спірний період роботи, на переконання заявника, підтверджується записами у трудовій книжці та уточнюючими довідками. З наведених підстав ОСОБА_1 просив позов задовольнити повністю та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 14.09.2024.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України). Одночасно судом витребувано додаткові докази, необхідні для розгляду цієї адміністративної справи (а.с.56-57).
Стосовно врахування спірного періоду роботи з 29.03.1988 по 01.04.2002 згідно архівної довідки №448/04-01/К-32 від 19.09.2024, як пільгового стажу, представником відповідача 1 зазначено, що підтверджуючих документів ОСОБА_1 ані до позовної заяви, ані при зверненні за призначенням пенсії останнім не долучено, зокрема пільгової довідки чи рішення Комісії про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Коментований період зараховано позивачу до загального стажу роботи, натомість, ОСОБА_1 ставить вимогу про зарахування такого періоду до страхового стажу, а тому така вимога є безпідставною. Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи на території російської федерації, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та вкладки в трудову книжку, а саме з 2002 по 2022 роки, то на переконання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території росії по 31.12.1991, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому на осіб, які працювали в російській федерації не поширюються норми Угоди щодо врахування при призначенні/перерахунку пенсії стажу роботи та заробітку на її території. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Правомірність оскаржуваного рішення відповідач 2 обґрунтовує тим, що період роботи ОСОБА_1 з 29.03.1988 по 01.04.2002 згідно архівної довідки №448/04-01/К-32 від 19.09.2024, не може бути враховано до пільгового стажу роботи, оскільки такий факт роботи позивачем не доведено, відповідні належні, достовірні та достатні докази на засвідчення обставини роботи заявника в означені періоди за Списком №2 не надано. ОСОБА_1 не звертався до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. На переконання ГУ ПФУ в Закарпатській області, посилання позивача на записи трудової книжки, як підставу для зарахування періодів роботи до пільгового стажу є безпідставними, оскільки в наданій трудовій книжці не містяться даних про повний робочий день, про пільговий характер роботи, не зазначено відомостей про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках тощо, у зв`язку з чим, підстав для зарахування періодів роботи ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно трудової книжки немає. Оскільки позивачем не додано інших документів для підтвердження спірних періодів роботи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області правомірно відмовлено заявнику в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Також представник відповідача 2 зазначив, що з 01.01.2023 російська федерація в односторонньому порядку припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому на осіб, які працювали в російській федерації не поширюються норми Угоди щодо врахування при призначенні/перерахунку пенсії стажу роботи та заробітку на її території. Просить відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзиви на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Згідно записів, вчинених у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 05.07.1982 та вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 08.07.2016 (а.с.21-31, 67-77, 157-178) ОСОБА_1 :
- з 02.07.1982 прийнятий на роботу учнем слюсаря в Автопідприємство Долинського Рай По;
- з 23.08.1982 звільнений з роботи у зв`язку з поступленням на навчання;
- з 01.09.1982 по 01.07.1985 навчався в СПТУ-13 м.Пологи;
- з 19.07.1985 прийнятий слюсарем по ремонту рухомого складу четвертого розряду ділянки ТР-І ЧТО-3 тепловозів;
- з 08.10.1985 звільнений у зв`язку із призовом на військову службу;
- з 15.10.1985 по 08.11.1987 служба в рядах Радянської армії;
- з 29.03.1988 прийнятий помічником бурильника по четвертому розряду в цех капітального ремонту свердловин №2 в Долинське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин;
- з 29.10.1993 переведений бурильником шостого розряду цеху КРС-2;
- з 05.07.1994 звільнений у зв`язку із ліквідацією цеху;
- з 06.10.1994 призначено виплату допомоги по безробіттю;
- з 28.11.1994 припинено виплату допомоги по безробіттю;
- з 29.11.1994 прийнятий на роботу бурильником по шостому розряду в цех капітального ремонту свердловин вахтовим методом;
- 03.06.1997 Долинське УПНП і КРС перейменовано у ВАТ "Капітальний ремонт свердловин";
- з 01.04.2002 звільнений за власним бажанням;
- з 16.01.2002 прийнятий бурильником 6 розряду в цех капітального ремонту свердловин в ООО "Максима";
- з 15.09.2007 переведений майстром капітального ремонту свердловин цеха КРС;
- з 29.06.2008 звільнений за закінченням строку дії дозволу на роботу;
- з 30.06.2008 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин в цех КРС в ООО "Максима";
- з 04.06.2009 звільнений за закінченням строку дії дозволу на роботу;
- з 06.07.2009 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин в цех КРС в ООО "Максима";
- з 11.05.2010 розірвано трудовий договір за закінченням строку дії спеціального права;
- з 31.05.2010 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом в ООО "Максима";
- з 02.05.2011 розірвано трудовий договір за закінченням строку дії спеціального права;
- з 20.06.2011 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом в ООО "Максима";
- з 10.05.2012 розірвано трудовий договір за закінченням строку дії спеціального права;
- з 18.05.2012 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом в ООО "Максима";
- з 10.04.2013 розірвано трудовий договір за закінченням строку дії спеціального права;
- з 10.06.2013 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом в ООО "Максима";
- з 06.05.2014 розірвано трудовий договір за закінченням строку дії спеціального права;
- з 15.06.2015 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом в ООО "Максима";
- з 07.06.2016 звільнений за закінченням строку дії спеціального права;
- з 08.06.2016 прийнятий в цех капітального підземного ремонту свердловин майстром КРС вахтовим методом роботи в ООО "Максима";
- з 15.05.2017 звільнений за закінченням строку дії спеціального права;
- з 30.06.2017 прийнятий в цех спеціального капітального і підземного ремонту свердловин старшим майстром КРС вахтовим методом роботи в ООО "Максима";
- з 27.06.2018 звільнений за закінченням строку дії спеціального права;
- з 01.07.2018 прийнятий в цех капітального і підземного ремонту свердловин старшим майстром КРС вахтовим методом роботи в ООО "Максима";
- з 19.06.2018 звільнений за закінченням строку дії спеціального права;
- з 25.07.2019 прийнятий в цех капітального і підземного ремонту свердловин старшим майстром КРС вахтовим методом роботи в ООО "Максима";
- з 18.07.2020 звільнений за закінченням строку дії спеціального права (патенту);
- з 08.08.2020 прийнятий в цех капітального і підземного ремонту свердловин старшим майстром капітального ремонту свердловин в ООО "Максима";
- з 05.08.2021 трудовий договір розірвано за закінченням строку дії спеціального права;
- з 15.09.2021 прийнятий в цех капітального і підземного ремонту свердловин старшим майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом роботи в ООО "Максима";
- з 26.07.2022 трудовий договір розірвано за закінченням строку дії спеціального права.
ОСОБА_1 16.09.2024 звернувся до відділу обслуговування громадян №5 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком по Списку №2 (а.с.63, 186-187). До вказаної заяви позивачем долучено документи на засвідчення обставин набуття останнім необхідного страхового та пільгового стажу (а.с.64, 188-189).
Згідно коментованого рішення, страховий стаж позивача становить 19 років 01 місяць і 10 днів, пільговий стаж за Списком №2 - відсутній. За доданими документами до страхового стажу не зараховано:
- періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та вставки в трудову книжку НОМЕР_2 з 2002 по 2022 роки робота в росії, оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. До страхового стажу зараховуються періоди роботи на території російської федерації по 31.12.1991;
- до пільгового стажу не зараховано періоди роботи із 29.03.1988 по 01.04.2002 згідно архівної довідки №448/04-01/К-32 від 19.09.2024, оскільки даний період стажу можна розглянути після надання рішення комісії про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах (а.с.36, 118, 180).
Згідно розрахунку стажу (Форма РС-право), складеного ГУ ПФУ в Закарпатській області при розрахунку стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , до страхового стажу зараховано періоди: з 02.07.1982 по 23.08.1982, з 01.09.1982 по 01.07.1985, з 19.07.1985 по 08.10.1985, з 15.10.1985 по 08.11.1987, з 29.03.1988 по 29.10.1993, з 30.10.1993 по 05.07.1994, з 06.10.1994 по 28.11.1994, з 29.11.1994 по 01.04.2002, з 01.09.2003 по 30.09.2003. Вказана обставина визнається та не заперечується сторонами (а.с.119, 131).
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також Закон №1058-IV).
Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення").
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.
Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З 29.07.1993 діє Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 (надалі по тексту також Інструкція №58).
Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (пункт 1.1 Інструкції №58).
Як встановлено судом, у позивача є в наявності трудова книжка серії НОМЕР_3 від 05.07.1982 та вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 08.07.2016, котрі надані останнім відповідачу 1 при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.21-31, 67-77, 157-178).
Вказана трудова книжка містить записи про спірні періоди роботи ОСОБА_1 на посадах помічника бурильника, бурильника в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин, майстром капітального ремонту свердловин та старшим майстром капітального ремонту свердловин в ООО "Максима".
Відповідачі не висловлюють жодних застережень, стосовно вчинених записів про їх недостовірність, правдивість чи неповність.
Такі записи засвідчені чітким відтиском печатки вказаних підприємств та не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості і достовірності.
Оскаржуване рішення вказує на єдину підставу для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, зокрема, відсутність у ОСОБА_1 документально підтвердженого загального і пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.
Водночас, виходячи із змісту такого рішення, відповідач 2 підтвердив наявність у позивача страхового стажу 19 років 01 місяць і 10 днів (а.с.36, 118, 180).
В спірному рішенні відповідач 2 вказує на те, що причинами незарахування періодів роботи ОСОБА_1 до страхового стажу з 2002 по 2022 роки є те, що робота в означені періоди виконувалась на території росії, а оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. До страхового стажу зараховуються періоди роботи на території російської федерації по 31.12.1991.
Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Аналогічні положення закріплено в статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII.
Таким чином, в силу пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов`язкових умов у сукупності:
- зайняття повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;
- атестація робочих місць;
- досягнення 55 років для чоловіків і при стажі роботи не менше 30 років (з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років) у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в коментованій вище редакції) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020.
У спірних правовідносинах слід враховувати, що закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (стаття 152 Конституції України).
Так, відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 стаття 13, частина 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 регламентовано, що застосуванню підлягають стаття 13, частина 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: … б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам...".
При цьому, Конституційний Суд в пункті 4.1 Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 зазначив, що статтею 13 Закону №1788-XII до внесення змін Законом №213-VIII було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.
Отже, у статті 13 Закону №1788-XII до внесення змін Законом №213-VIII було встановлено такий пенсійний вік: у пункті "а" для чоловіків - 50 років, для жінок - 45 років; у пунктах "б"-"з" для чоловіків - 55 років, для жінок - 50 років.
У Законі №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, збережено вказану пропорцію щодо зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку без урахування різниці між пенсійним віком для чоловіків і жінок. У частині першій статті 13 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, встановлено однаковий пенсійний вік для чоловіків та жінок, а саме: у пункті "а" - 50 років (на 10 років менше, ніж загальний пенсійний вік), у пунктах "б"-"з" - 55 років (на 5 років менше, ніж загальний пенсійний вік).
Відтак, статтею 13 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, передбачено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених у цих нормах.
За висновками пункту 4.4 Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, перевіряючи статтю 13, частину 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, на відповідність Конституції України, Конституційний Суд України виходив з такого.
Вказаними положеннями Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років.
Згідно зі статтею 13, частиною 2 статті 14, пунктами "б"-"г" статті 54 Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII у осіб, які належать до категорій працівників, вказаних у цих нормах, виникли легітимні очікування щодо реалізації права виходу на пенсію. Однак оспорюваними положеннями Закону №213-VIII змінено нормативне регулювання призначення пенсій таким особам.
Конституційний Суд України дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років зазначає, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.
Таким чином особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону №1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII. При цьому, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.
З урахуванням вказаного, стаття 13, частина 2 статті 14, пункт "б"-"г" статті 54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині 1 статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.
- по перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника;
- по друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування;
- по третє, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону". В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.
Вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
За вказаних обставин, обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Вирішуючи даний спір, суд враховує правові висновки, сформовані у рішенні Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №360/3611/20 (зразкова справа), з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021.
Стосовно доводів відповідачів про неврахування до страхового та пільгового стажу за Списком №2 спірних періодів роботи через те, що організації, в яких працював позивач, знаходяться на території російської федерації і з огляду на відсутність доказів сплати страхових внесків за цей період до Пенсійного фонду російської федерації, то слід звернути увагу на наступне.
Питання пенсійного забезпечення регулюються, а також регулювалися на момент набуття позивачем страхового стажу двосторонніми угодами в цій галузі, а також Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (надалі по тексту також - Угода), згідно із статтею 1 якої, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством країни, на території якого вони проживають.
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлено чи буде встановлено законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).
Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасників Угоди проводиться за місцем проживання.
Для визначення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої із цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до введення в дію цієї Угоди.
За змістом цих норм стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.
Згідно зі статтею 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 01.12.1991, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Оцінюючи спірні правовідносини варто мати на увазі, що законодавство про пенсійне забезпечення в силу вимог частини 1 статті 4 Закону №1058-IV базується на Конституції України та складається, серед іншого, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (надалі по тексту також закони про пенсійне забезпечення).
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору (частина 2 статті 4 Закону №1058-IV).
Згідно з частини 2 статті 10 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 за №5067-VI права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про міжнародні договори України" від 29.06.2004 за №1906-IV укладені й належним чином ратифіковані міжнародні договори України є невід`ємною частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, укладання якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.
Так, Законом України від 11 липня 1995 року за №290/95-ВР ратифіковано Угоду про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів, укладену в рамках Співдружності Незалежних Держав і підписану від імені Уряду України у м. Москві 15 квітня 1994 року (надалі по тексту також - Угода від 15 квітня 1994 року).
Відповідно до статті 4 цієї Угоди кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, відповідні документи про надання звання, розряду, кваліфікації та інші неодмінні для провадження трудової діяльності документи і завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку переклад їх державною мовою Сторони працевлаштування або російською мовою. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. Вразі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.
Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Також зі змісту наведених норм можна дійти висновку, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.
Це означає, що у випадку виникнення спору у таких питаннях, суд має перевірити умови, за яких такий стаж підлягає зарахуванню відповідно до законодавства країни, де особа його набула.
Також, частинами 1 і 2 статті 13 Угоди від 13 березня 1992 року визначено, що кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.
Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 за №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", прийнято рішення про:
- вихід з цієї Угоди, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві;
- доручено Міністерству закордонних справ України в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з цієї Угоди.
Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 за №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.
Таким чином, виникнення правовідносин, зокрема здобуття спірного загального страхового/спеціального трудового стажу позивачем, мало місце до виходу Держави Україна та російської федерації з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року, тому її положення підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до статті 22 Федерального закону російської федерації №167-Ф3 від 15.12.2001 "Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації" передбачено, що страхувальники по відношенню до застрахованих осіб з числа іноземних громадян або осіб без громадянства, які тимчасово проживають на території російської федерації, а також іноземні громадяни та особи без громадянства які тимчасово перебувають на території російської федерації, сплачують страхові внески по тарифу, встановленому діючим Федеральним законом для громадян російської федерації на фінансування страхової частини трудових (страхових) пенсій, незалежно від року народження вказаних застрахованих осіб.
Пунктом 1 статті 11 Федерального Закону російської федерації №400-ФЗ від 28.12.2013 "Про страхові пенсії" передбачено, що в страховий стаж включаються періоди роботи або іншої діяльності, які виконуються на території російської федерації при умові, що за ці періоди нараховувались і сплачувались страхові внески в Пенсійний фонд російської федерації.
Окрім цього, суд зазначає, що відповідачами у даній справі є саме суб`єкт владних повноважень, на якого покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій/рішень, суд констатує не представлення останніми доказів на підтвердження відомостей стосовно вжиття заходів щодо проведення будь-яких звірок зі сторони органу пенсійного забезпечення про сплату страхових внесків за спірний період.
Зокрема, як уже зазначалося судом вище по тексту судового рішення, за приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Також відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані. наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди З відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок.
Так, згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 від 05.07.1982 та вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 08.07.2016 (а.с.21-31, 67-77, 157-178) ОСОБА_1 , серед іншого:
- з 16.01.2002 прийнятий бурильником 6 розряду в цех капітального ремонту свердловин в ООО "Максима";
- з 15.09.2007 переведений майстром капітального ремонту свердловин цеха КРС;
- з 29.06.2008 звільнений за закінченням строку дії дозволу на роботу;
- з 30.06.2008 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин в цех КРС в ООО "Максима";
- з 04.06.2009 звільнений за закінченням строку дії дозволу на роботу;
- з 06.07.2009 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин в цех КРС в ООО "Максима";
- з 11.05.2010 розірвано трудовий договір за закінченням строку дії спеціального права;
- з 31.05.2010 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом в ООО "Максима";
- з 02.05.2011 розірвано трудовий договір за закінченням строку дії спеціального права;
- з 20.06.2011 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом в ООО "Максима";
- з 10.05.2012 розірвано трудовий договір за закінченням строку дії спеціального права;
- з 18.05.2012 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом в ООО "Максима";
- з 10.04.2013 розірвано трудовий договір за закінченням строку дії спеціального права;
- з 10.06.2013 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом в ООО "Максима";
- з 06.05.2014 розірвано трудовий договір за закінченням строку дії спеціального права;
- з 15.06.2015 прийнятий майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом в ООО "Максима";
- з 07.06.2016 звільнений за закінченням строку дії спеціального права;
- з 08.06.2016 прийнятий в цех капітального підземного ремонту свердловин майстром КРС вахтовим методом роботи в ООО "Максима";
- з 15.05.2017 звільнений за закінченням строку дії спеціального права;
- з 30.06.2017 прийнятий в цех спеціального капітального і підземного ремонту свердловин старшим майстром КРС вахтовим методом роботи в ООО "Максима";
- з 27.06.2018 звільнений за закінченням строку дії спеціального права;
- з 01.07.2018 прийнятий в цех капітального і підземного ремонту свердловин старшим майстром КРС вахтовим методом роботи в ООО "Максима";
- з 19.06.2018 звільнений за закінченням строку дії спеціального права;
- з 25.07.2019 прийнятий в цех капітального і підземного ремонту свердловин старшим майстром КРС вахтовим методом роботи в ООО "Максима";
- з 18.07.2020 звільнений за закінченням строку дії спеціального права (патенту);
- з 08.08.2020 прийнятий в цех капітального і підземного ремонту свердловин старшим майстром капітального ремонту свердловин в ООО "Максима";
- з 05.08.2021 трудовий договір розірвано за закінченням строку дії спеціального права;
- з 15.09.2021 прийнятий в цех капітального і підземного ремонту свердловин старшим майстром капітального ремонту свердловин вахтовим методом роботи в ООО "Максима";
- з 26.07.2022 трудовий договір розірвано за закінченням строку дії спеціального права.
Пунктом 3 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за №383 (надалі по тексту також Порядок №383) визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Необхідно зазначити, що за спірний період роботи ОСОБА_1 , чинними були Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 за №162 (надалі по тексту також Постанова №162), Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 за №36 (надалі по тексту Постанова №36) і Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 за №461 (надалі по тексту Постанова №461).
В той же час у період роботи ОСОБА_1 з 16.01.2002 по 15.03.2003 на посаді бурильника в ООО "Максима" чинними були Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджені Постановою №162.
За період роботи позивача з 16.03.2003 по 23.06.2016 на посаді майстра капітального ремонту свердловин в ООО "Максима" чинними були Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджені Постановою №36, а за період з 24.06.2016 по 26.07.2022 на посаді старшого майстра капітального ремонту свердловин в ООО "Максима" чинними були Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджені Постановою №461.
Крім того, робота позивача на вище перелічених посадах, які передбачено Списком №2 виробництв, робіт, професій протягом спірних років підтверджується довідкою ООО "Максима" від 25.01.2023 за №7, що уточнює особливий характер робіт або умови праці, необхідні для призначення дострокової пенсії та підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі відповідно до Федерального закону російської федерації від 28.12.2013 за №400-ФЗ "Про страхові пенсії в російській федерації" [згідно нотаріально посвідченого перекладу з мови оригіналу від 31.10.2024 за №2330], котра долучалась ОСОБА_1 до заяви від 16.09.2024. Вказану довідку додано відповідачами до відзивів на позовну заяву (а.с.32-33, 93, 156).
Видача уточнюючої довідки передбачена чинним законодавством України і має на меті забезпечення права особи на отримання пенсії, оскільки відомості, які в ній зазначаються, стосуються конкретної особи щодо періоду її роботи і умов праці, у зв`язку з чим при її видачі юридичні особи, установи, організації керуються виключно тими відомостями, які містяться в первинних документах. Тобто, уточнююча довідка є офіційним документом, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України №637, і роботодавець за правильність відомостей зазначених у ній несе відповідальність, у зв`язку з чим підприємство не може на власний розсуд відкликати або скасовувати видану довідку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.02.2019 (справа №362/7962/15).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Згідно долученої до заяви від 16.09.2024 уточнюючої довідки від 25.01.2023 за №7, такою підтверджено роботу ОСОБА_1 за спірні періоди в ООО "Максима" впродовж повного робочого дня та постійну зайнятість на відповідних роботах.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 від 05.07.1982 та вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 08.07.2016 ОСОБА_1 в ООО "Максима" у спірні періоди роботи працював вахтовим методом.
Основним документом, який регламентує порядок організації роботи вахтовим методом, є спільна постанова Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях, Секретаріату ВЦРПС і Міністерства охорони здоров`я СРСР №794/33-82 від 31.12.1987 "Про затвердження основних положень про вахтовий метод організації роботи". Можливість її застосування на території України врегульована постановою Верховної Ради України №1545-ХІІ від 12.09.1991 "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP".
Згідно із Загальними положеннями додатка 1 до зазначеної постанови вахтовий метод роботи - це особлива форма організації робіт, заснована на використанні трудових ресурсів поза місцем їх постійного проживання за умови, коли не може бути забезпечено щоденне повернення працівників до місця постійного проживання. Робота організовується за спеціальним режимом праці, як правило, при сумованому обліку робочого часу, а міжвахтовий відпочинок надається в місцях постійного проживання (пункт 1.1).
Пунктами 4.1 - 4.3, 4.5 додатка 1 до Постанови №794/33-82 встановлено, що при вахтовому методі організації робіт встановлюється, як правило, сумований облік робочого часу за місяць, квартал або за інший триваліший період, але не більше, ніж за рік. Обліковий період охоплює весь робочий час, час у дорозі від місця знаходження підприємства або від пункту збору до місця роботи та назад і час відпочинку, що припадає на цей календарний відрізок часу. При цьому, тривалість робочого часу за обліковий період не повинен перевищувати нормальної кількості робочих годин, встановлених законодавством.
На підприємствах ведеться спеціальний облік робочого часу та часу відпочинку на кожного працівника за місяцями та наростаючим підсумком за весь обліковий період.
Робочий час та час відпочинку в рамках облікового періоду регламентується графіком роботи на вахті, який затверджується адміністрацією підприємства за погодженням з відповідним профспілковим комітетом, як правило, на рік і доводиться до відома працівників не пізніше ніж за один місяць до введення його в дію. У графіках також передбачаються дні, необхідні для доставки працівників на вахту та назад. Дні перебування в дорозі до місця роботи і назад у норму робочого часу не включаються і можуть припадати на дні міжвахтового відпочинку. Тривалість щоденної роботи (зміни) не повинна перевищувати 12 годин.
Тривалість щоденного (міжзмінного) відпочинку працівників з урахуванням обідніх перерв може бути зменшено до 12 годин. Невикористані в цьому випадку години щоденного (міжзмінного) відпочинку, а також дні щотижневого відпочинку сумуються та надаються у вигляді додаткових вільних від роботи днів (дні міжвахтового відпочинку) протягом облікового періоду. Число днів щотижневого відпочинку у поточному місяці має бути не менше числа повних тижнів цього місяця. Дні щотижневого відпочинку можуть припадати на будь-які дні тижня. Працівникам, які звільнилися до закінчення облікового періоду, дата звільнення за їх згодою може вказуватися з урахуванням днів міжвахтового відпочинку.
Нормальна кількість годин, яку працівник повинен відпрацьовувати в обліковому періоді, визначається виходячи з шестиденного робочого тижня та тривалості робочої зміни 7 годин та шестигодинної робочої зміни у передвихідні та передсвяткові дні (при 41-годинному робочому тижні). При цьому на роботах із шкідливими умовами праці норма робочого часу обчислюється на основі встановленого законодавством скороченого робочого часу.
Судом встановлено, що у представленій позивачем довідці від 25.01.2023 за №7 міститься інформація, що означена довідка видана на підставі особистої картки (форма Т-2), особових рахунків за 2002-2022 років, штатного розпису за 2002-2022 років, табелів обліку робочого часу за 2002-2022 роки, книги наказів з особового складу за 2002-2022 роки (а.с.32-33).
Крім того, суд звертає увагу, що у спірні періоди роботи позивача, згідно зазначеної довідки, відсутні відомості про періоди суміщення роботи, простою, у відпустці по догляду за дитиною, фактично відпрацьованого за період роботи в режимі неповного робочого тижня у зв`язку із скороченням обсягів виробництва, вказане засвідчує, що ОСОБА_1 дійсно виконано норму балансу робочого часу вахтово-експедиційним методом у повному обсязі в ООО "Максима" у спірні періоди роботи.
Відповідачами не висловлено жодних застережень про неврахування вказаної довідки, покликань на їх помилковість, недостатність чи будь-яких інших зауважень щодо змісту чи форми.
Слід також наголосити, на момент виникнення спірних правовідносин, розгляду заяви позивача від 16.09.2024 і вирішення даного спору, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року, втратила чинність.
Разом з цим, спірна трудова діяльності позивача на території російської федерації мала місце в період чинності правових положень Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року.
Більше того, як передбачено частиною 1 статі 13 коментованої Угоди, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Водночас, суд критично оцінює обставину одночасної роботи ОСОБА_1 в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин (в подальшому перейменованого на ВАТ "Капітальний ремонт свердловин") та в ООО "Максима", з огляду на таке.
Як слідує із записів, вчинених у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 05.07.1982, останній згідно запису №12 "29.11.1994 прийнятий на роботу бурильником по шостому розряду в цех капітального розряду в цех капітального ремонту свердловин вахтовим методом в Чернігівську область", а згідно запису №14 позивач "01.04.2002 звільнений за власним бажанням" (а.с.69).
В той же час, згідно запису №15 ОСОБА_1 "16.01.2002 прийнятий бурильником 6 розряду по ремонту свердловин в ООО "Максима"". Для суду залишається незрозумілою обставина одночасної роботи позивача у період з 16.01.2002 по 01.04.2002 в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин (територія України) та в ООО "Максима" (підприємство на території російської федерації) (а.с.70).
Заявник у адміністративному позові ставить питання про зарахування періодів роботи до страхового та пільгового стажу за Списком №2 з 16.01.2002 по 14.09.2007 на посаді бурильника 6 розряду в цеху капітального ремонту свердловин в ООО "Максима" та з 29.11.1994 по 01.04.2002 на посаді бурильника по шостому розряду в цеху капітального ремонту свердловин в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин. Водночас, у заяві, поданій до органу пенсійного забезпечення від 16.09.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_1 не вказує на обставину одночасної роботи в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин та в ООО "Максима" у період з 16.01.2002 по 01.04.2002.
Відповідачі у відзивах на позовну заяву також не вказують на таку обставину. З огляду на відсутність у суду будь-яких аргументів сторін стосовно того, який саме період роботи ОСОБА_1 та в якому підприємстві у період з 16.01.2002 по 01.04.2002 підлягає врахуванню до страхового та пільгового стажу роботи за Списком №2, то слід відмовити в задоволенні врахування означеного періоду роботи позивача в ООО "Максима" з 16.01.2002 по 01.04.2002.
Разом з тим, як слідує з розрахунку стажу (Форми РС-право) складеного ГУ ПФУ в Закарпатській області при розрахунку стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , до страхового стажу останнього зараховано, зокрема період роботи в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин з 29.11.1994 по 01.04.2002.
Відтак, не підлягає врахуванню до страхового та пільгового стажу за Списком №2 період роботи позивача в ООО "Максима"" з 16.01.2002 по 01.04.2002, а лише починаючи з 02.04.2002 (з наступного дня після звільнення з Долинського управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин).
Разом з тим, якщо ОСОБА_1 вважатиме, що до страхового стажу роботи та пільгового стажу за Списком №2 підлягатиме врахуванню саме період роботи в ООО "Максима" з 16.01.2002 по 01.04.2002, то останній має право ініціювати звернення до органів пенсійного забезпечення із відповідною заявою про врахування саме такого періоду роботи.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для врахування до страхового та пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 періодів роботи з 02.04.2002 по 29.06.2008, з 30.06.2008 по 04.06.2009, з 06.07.2009 по 11.05.2010, з 31.05.2010 по 02.05.2011, з 20.06.2011 по 10.05.2012, з 18.05.2012 по 10.04.2013, з 10.06.2013 по 06.05.2014, з 15.06.2015 по 07.06.2016, з 08.06.2016 по 15.05.2017, з 30.06.2017 по 27.06.2018, з 01.07.2018 по 19.06.2018, з 25.07.2019 по 18.07.2020, з 08.08.2020 по 05.08.2021, з 15.09.2021 по 26.07.2022 в ООО "Максима".
Стосовно вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідачів зарахувати останньому до страхового стажу та до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників періоди роботи у Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин з 29.03.1988 по 28.10.1993 на посаді помічника бурильника четвертого розряду в цеху капітального ремонту свердловин №2, з 29.10.1993 по 05.07.1994 на посаді бурильника шостого розряду КРС 2, з 29.11.1994 по 01.04.2002 на посаді бурильника по шостому розряду в цеху капітального ремонту свердловин, суд зважає на наступні мотиви.
Як слідує зі змісту розрахунку стажу (Форма РС-право), складеного ГУ ПФУ в Закарпатській області при розрахунку стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , до страхового стажу зараховано періоди: з 02.07.1982 по 23.08.1982, з 01.09.1982 по 01.07.1985, з 19.07.1985 по 08.10.1985, з 15.10.1985 по 08.11.1987, з 29.03.1988 по 29.10.1993, з 30.10.1993 по 05.07.1994, з 06.10.1994 по 28.11.1994, з 29.11.1994 по 01.04.2002, з 01.09.2003 по 30.09.2003 (а.с.119, 131).
Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).
З матеріалів пенсійної справи слідує, до страхового стажу позивача враховано спірні періоди роботи в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин з 29.03.1988 по 29.10.1993 та з 29.11.1994 по 01.04.2002, відтак вимога позивача про зарахування означених періодів роботи до страхового стажу є безпідставною, адже такі періоди вже враховано і вони не підлягають до повторного врахування.
Відповідно до оскаржуваного рішення, за доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи із 29.03.1988 по 01.04.2002 згідно архівної довідки №448/04-01/К-32 від 19.09.2024, оскільки даний період стажу можна розглянути після надання рішення комісії про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах (а.с.36, 118, 180).
Оцінюючи коментовані доводи відповідача 2 про неврахування періодів роботи ОСОБА_1 в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин з 29.03.1988 по 29.10.1993 та з 29.11.1994 по 01.04.2002 до пільгового стажу роботи за Списком №2, суд зазначає про наступне.
Відповідно до пункту 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Тобто, виключно у випадку не підтвердження записами трудової книжки трудового стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та/або, у випадку необхідності пошуку свідків чи звернення до даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно записів, вчинених у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 05.07.1982 та вкладки до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 08.07.2016 (а.с.21-31, 67-77, 157-178) ОСОБА_1 , серед іншого:
- з 29.03.1988 прийнятий помічником бурильника по четвертому розряду в цех капітального ремонту свердловин №2 в Долинське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин;
- з 29.10.1993 переведений бурильником шостого розряду цеху КРС-2;
- з 05.07.1994 звільнений у зв`язку із ліквідацією цеху;
- з 29.11.1994 прийнятий на роботу бурильником по шостому розряду в цех капітального ремонту свердловин вахтовим методом;
- 03.06.1997 Долинське УПНП і КРС перейменовано у ВАТ "Капітальний ремонт свердловин";
- з 01.04.2002 звільнений за власним бажанням.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном (абзац 5 пункту 20 Порядку №637).
На виконання вказаного абзацу пункту 20 Порядку №637 Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 за №18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії (надалі по тексту також - Порядок №18-1).
Пунктом 1 Порядку №18-1 визначено, що цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи:
- для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника;
- до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).
Відповідно до пункту 2 Порядку №18-1 дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали:
- на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України;
- на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;
- на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років;
- у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі - періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).
Згідно з пунктом 3 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).
Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань (пункт 4 Порядку №18-1).
Відповідно до пункту 6 Порядку №18-1 основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.
Пунктом 11 Порядку №18-1 визначено, що із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (надалі по тексту також - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.
Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються:
документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);
документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема:
довідка про заробітну плату;
копії документів про проведення атестації робочих місць;
копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.
Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника.
Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.
Відповідно до пункту 13 Порядку №18-1 заява про підтвердження стажу роботи разом з документами, визначеними у пункті 11, абзаці дев`ятому пункту 12 цього Порядку, протягом п`яти робочих днів передаються на розгляд Комісії.
Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення (пункт 14 Порядку №18-1).
Як вже вище зазначалося судом, в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу останнього в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин з 29.03.1988 по 29.10.1993 та з 29.11.1994 по 01.04.2002.
Втім, у трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за означений період в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин.
При зверненні за призначенням пенсії разом із заявою від 16.09.2024, позивачем, серед іншого долучено архівну довідку №448/04-01/К-32 від 19.09.2024, видану Архівним відділом №2 Калуської районної державної адміністрації (а.с.151).
Як слідує зі змісту коментованої довідки №448/04-01/К-32 від 19.09.2024, ОСОБА_1 , 1967 року народження, працював в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин з:
- 29.03.1988 прийнятий помічником бурильника четвертого розряду в цех капітального ремонту свердловин №2 вахтово-експедиційним методом, наказ №72 від 24.03.1998;
- з 29.10.1993 переведений бурильником шостого розряду, наказ №598 від 29.10.1993;
-з 05.07.1994 звільнений у зв`язку із ліквідацією цеху;
- з 29.11.1994 прийнятий бурильником шостого розряду, наказ №1722 від 25.11.1994;
- з 01.04.2002 звільнений за власним бажанням, наказ №28 від 22.03.2002.
Порядком №637, затверджено форму довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, додаток №5 до цього Порядку.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Архівна довідка №448/04-01/К-32 від 19.09.2024, видана Архівним відділом №2 Калуської районної державної адміністрації, не містить таких обов`язкових реквізитів, як характер виконуваної роботи та пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, а тому така правомірно не взята до уваги ГУ ПФУ в Закарпатській області для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 роботу ОСОБА_1 у Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин з 29.03.1988 по 29.10.1993 та з 29.11.1994 по 01.04.2002.
Однак, позивачем до заяви про призначення пільгової пенсії від 16.09.2024 також долучено інші документи, що підтверджують виконання останнім робіт, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, зокрема, наказ ВАТ "Капітальний ремонт свердловин" №140 від 29.07.1997 про перелік робочих місць виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням (а.с.80), висновок Державної експертизи умов праці від 26.10.2000 за №346 (а.с.87-88), наказ ВАТ "Капітальний ремонт свердловин" №140 від 24.07.2002 "Про результати атестації робочих місць, виробництв, професій і посад" (а.с.89), перелік робочих місць з шкідливими та важкими умовами праці від 24.07.2002 (а.с.94). Відповідачами не заперечується обставина отримання таких документів, оскільки останні долучені до відзивів на позовну заяву.
Насамперед, слід відмітити, що 21.08.1992 вступив в дію Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442 (надалі по тексту також - Порядок №442).
Даним Порядком встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, які можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (надалі по тексту також - Мінпраці України) від 01.09.1992 за №41 (надалі по тексту також - Методичні рекомендації).
Зміст зазначених нормативних актів свідчить, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно із пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Атестація робочих місць за приписами Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за №383 (надалі по тексту також - Порядок №383), регламентовано, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Необхідно зазначити, що за весь спірний період роботи ОСОБА_1 в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин, чинними були Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР "Про затвердження" від 22.08.1956 за №1173 (надалі по тексту також - Постанова №1173), Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 (надалі по тексту також - Постанова №10), Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 за №162 (надалі по тексту також - Постанова №162).
Відповідно до розділу XIII "Буріння, добування і переробка нафти і газу, переробка вугілля і сланцю" Постанови №1173 посада "бурильника і їх помічники" віднесена до Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах.
Розділом XIII "Буріння, добування і переробка нафти і газу, переробка вугілля і сланцю" Постанови №10, Розділом XIII "Буріння, добування і переробка нафти і газу, переробка вугілля і сланцю" Постанови №162 віднесена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Враховуючи вищезазначене професія бурильника та помічника бурильника присутня у всіх Списках №2.
У пункті 4.2 Порядку №383 йдеться про те, що результати. атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
У відповідності до пунктів 4.3, 4.4, 4.5 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Таким чином, з 21.08.1992 підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії і виробництва у відповідних Списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено вищевказаним Порядком №442, за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.
Разом з цим, Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442, яким передбачено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених відповідною постановою Кабінету Міністрів України, призначаються за результатами атестації робочих місць.
З огляду на приписи норм Порядку №383, враховуючи те, що атестація робочих місць, де працював ОСОБА_1 , проведена у період до 21.08.1997 та право на пенсію за віком на пільгових умовах підтвердилось, то до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Окремо слід зазначити про те, що в матеріалах пенсійної справи містяться архівні довідки від 19.09.2022 за №446/04-01/К-32 від 19.09.2022 за №447/04-01/К-32, від 19.09.2022 за №443/04-01/К-32 та від 19.09.2022 за №444/04-01/К-32, видані Архівним відділом №2 Калуської районної державної адміністрації, у котрих містяться відомості про щомісячну заробітну плату ОСОБА_1 в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин (а.с.90-91, 95, 136-139).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проведено декілька перевірок достовірності документів, поданих для оформлення пенсії, результати яких оформлено актами №0900-1103-1/8318 від 01.10.2024, за №0900-1103-1/8317 від 01.10.2024, за №0900-1103-1/8319 від 01.10.2024 та за №0900-1103-1/8320 від 01.10.2024, за висновками яких розбіжностями з даними первинних документів не встановлено (а.с.96-98, 99-101, 102-104, 106-107, 108-110).
Також на виконання вимог акту перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії за №0900-1103-1/8319 від 01.10.2024, Долинською міською радою Калуського району Івано-Франківської області видано архівну довідку від 01.10.2024 за №537-04-01/К-32, у котрій відображено відомості про щомісячну заробітну плату ОСОБА_1 в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин за 1995 рік (а.с.105).
З огляду на проведені перевірки, результати яких зафіксовані у відповідних актах, та відсутності розбіжностей в сумах нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин, враховуючи числові показники сум отриманої позивачем заробітної плати у спірні періоди в коментованому підприємстві, слід виснувати про те, що заявник працював на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва.
Доказів протилежного відповідачами до суду не надано та така обставина ними не заперечується ні в оскаржуваному рішенні, ні у відзивах на позовну заяву.
Разом з тим, відповідачами не наведено жодних об`єктивних причин неврахування, при розгляді питання про призначення пенсії, коментованих документів, поданих ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Також відповідачами не представлено доказів, які б могли спростувати достовірність чи належність коментованих вище документів, а також пояснень, які фактичні чи юридичні підстави слугували для не взяття до уваги таких документів у їх сукупності.
У відповідності до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Згідно статті 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Слід враховувати приписи пункту 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1, за змістом якого право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
В контексті досліджуваного правого регулювання слід відзначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у абзаці 7 пункту 4.7 Порядку №22-1.
В даному випадку орган пенсійного забезпечення не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності інформації зазначеної у спірних документах, що є порушенням вищезазначених норм.
Оскільки матеріали справи містять відомості про пільговий характер роботи ОСОБА_1 бурильником шостого розряду в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин, то суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для врахування до пільгового стажу за Списком №2 позивача періодів роботи з 29.03.1988 по 28.10.1993, з 29.10.1993 по 05.07.1994 та з 29.11.1994 по 01.04.2002.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для врахування до страхового та пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 періодів роботи з 02.04.2002 по 29.06.2008, з 30.06.2008 по 04.06.2009, з 06.07.2009 по 11.05.2010, з 31.05.2010 по 02.05.2011, з 20.06.2011 по 10.05.2012, з 18.05.2012 по 10.04.2013, з 10.06.2013 по 06.05.2014, з 15.06.2015 по 07.06.2016, з 08.06.2016 по 15.05.2017, з 30.06.2017 по 27.06.2018, з 01.07.2018 по 19.06.2018, з 25.07.2019 по 18.07.2020, з 08.08.2020 по 05.08.2021, з 15.09.2021 по 26.07.2022 в ООО "Максима" та до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 29.03.1988 по 28.10.1993, з 29.10.1993 по 05.07.1994 та з 29.11.1994 по 01.04.2002 в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин.
Слід звернути увагу сторін, що коментований висновок сформований судом виключно в питанні наявності у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ за сукупності необхідних умов щодо загального страхового стажу, пільгового стажу і віку особи.
У даній справі суд не надає правової оцінки із правового регулювання питанню визначення розміри пенсій особи, в якої наявне право на пенсію за віком на пільгових умовах.
В адміністративному позові ОСОБА_1 , обираючи відповідача, який повинен відновити його право на пенсію, просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу та до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників періоди роботи на території російської федерації з 16.01.2002 по 14.09.2007 на посаді бурильника 6 розряду в цеху капітального ремонту свердловин, з 15.09.2007 по 29.06.2008 на посаді майстра капітального ремонту свердловин в цеху КРС, з 30.06.2008 по 04.06.2009 на посаді майстра капітального ремонту свердловин в цеху КРС, з 06.07.2009 по 11.05.2010 на посаді майстра капітального ремонту свердловин в цеху КРС, з 31.05.2010 по 02.05.2011 на посаді майстра капітального ремонту свердловин вахтовим методом, з 20.06.2011 по 10.05.2012 на посаді майстра капітального ремонту свердловин вахтовим методом, з 18.05.2012 по 10.04.2013 на посаді майстра капітального ремонту свердловин вахтовим методом, з 10.06.2013 по 06.05.2014 на посаді майстра капітального ремонту свердловин вахтовим методом, з 15.06.2015 по 07.06.2016 на посаді майстра капітального ремонту свердловин вахтовим методом, з 08.06.2016 по 15.05.2017 на посаді майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, з 30.06.2017 по 27.06.2018 на посаді старшого майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, з 01.07.2018 по 19.06.2019 на посаді старшого майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, з 25.07.2019 по 18.07.2020 на посаді старшого майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, вахтовим методом, з 08.08.2020 по 05.08.2021 на посаді старшого майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, вахтовим методом, з 15.09.2021 по 26.07.2022 на посаді старшого майстра капітального ремонту свердловин в цеху капітального і підземного ремонту свердловин, вахтовим методом роботи;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу та до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників періоди роботи у Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин з 29.03.1988 по 28.10.1993 на посаді помічника бурильника четвертого розряду в цеху капітального ремонту свердловин №2, з 29.10.1993 по 05.07.1994 на посаді бурильника шостого розряду КРС 2, з 29.11.1994 по 01.04.2002 на посаді бурильника по шостому розряду в цеху капітального ремонту свердловин.
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 14.09.2024.
В даному випадку, визначаючи належний спосіб захисту і відновлення права, позивач не врахував наступного.
Так, відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту також Порядок №22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Із вказаного слідує, що після реєстрації заяви ОСОБА_1 , органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на пенсію, в розумінні Порядку №22-1, є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Отже, саме ГУ ПФУ в Закарпатській області є повноважним територіальним органом Пенсійного фонду України, визначеним за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії, який повинен вчинити дії зобов`язального характеру за наслідками скасування прийнятого ним протиправного рішення.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

При вирішенні позовної вимоги про зобов`язання Управління призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, суд керується наступними мотивами.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Водночас, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).

У разі задоволення позову суд, застосовуючи припису пункту 10 частина 2 статті 245 КАС України, може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, зважаючи на встановлення у справі не виконання відповідачем 2 при розгляді заяви позивача власних повноважень в належному і повному обсязі, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 23.09.2024 за №72 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового та пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 періоду роботи з 02.04.2002 по 29.06.2008, з 30.06.2008 по 04.06.2009, з 06.07.2009 по 11.05.2010, з 31.05.2010 по 02.05.2011, з 20.06.2011 по 10.05.2012, з 18.05.2012 по 10.04.2013, з 10.06.2013 по 06.05.2014, з 15.06.2015 по 07.06.2016, з 08.06.2016 по 15.05.2017, з 30.06.2017 по 27.06.2018, з 01.07.2018 по 19.06.2018, з 25.07.2019 по 18.07.2020, з 08.08.2020 по 05.08.2021, з 15.09.2021 по 26.07.2022 в ООО "Максима";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 періоду роботи з 29.03.1988 по 28.10.1993, з 29.10.1993 по 05.07.1994 та з 29.11.1994 по 01.04.2002 в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Інші сформовані позовні вимоги та їх формулювання, на переконання суду, поглинаються (враховуються) при вирішенні даного спору, за сформованими вище висновками і вирішення спору по суті.

Розподіляючи між сторонами судові витрати суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 1 211,20 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи квитанція до платіжної інструкції АТ КБ "ПриватБанк" №0.0..1 від 22.11.2024 (а.с.18).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яке прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, то з останнього підлягають стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 605,60 гривень, що пропорційно становить 50 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 23.09.2024 за №72 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового та пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 періоду роботи з 02.04.2002 по 29.06.2008, з 30.06.2008 по 04.06.2009, з 06.07.2009 по 11.05.2010, з 31.05.2010 по 02.05.2011, з 20.06.2011 по 10.05.2012, з 18.05.2012 по 10.04.2013, з 10.06.2013 по 06.05.2014, з 15.06.2015 по 07.06.2016, з 08.06.2016 по 15.05.2017, з 30.06.2017 по 27.06.2018, з 01.07.2018 по 19.06.2018, з 25.07.2019 по 18.07.2020, з 08.08.2020 по 05.08.2021, з 15.09.2021 по 26.07.2022 в ООО "Максима".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 періоду роботи з 29.03.1988 по 28.10.1993, з 29.10.1993 по 05.07.1994 та з 29.11.1994 по 01.04.2002 в Долинському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітальному ремонту свердловин.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20453063) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018;

відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20453063), площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008.

Суддя Чуприна О.В