Справа № 127/22520/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/195/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського батальйону №1 роти №4 взводу №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Мазуренка Владислава Олеговича про скасування постанови серії ЕНА №2461958 від 24 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП,-

вимоги позивача: постанову серії ЕНА №2461958 від 24 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, скасувати та провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, закрити,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського батальйону №1 роти №4 взводу №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Мазуренка В.О. про скасування постанови серії ЕНА №2461958 від 24 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, перпедбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

Згідно з ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського батальйону №1 роти №4 взводу №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Мазуренка В.О. про скасування постанови серії ЕНА №2461958 від 24 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, перпедбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, прийнято до розгляду та постановлено розглянути справу одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що постановою від 24 червня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, 24 червня 2024 року поліцейським була складена оскаржувана постанова про те, що він нібито в м. Вінниці по вул. Привокзальній, 1, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 «г» ПДР України. На що він заперечив, так як автомобілем марки «Volvo S80», державний номерний знак НОМЕР_1 , керував інший водій, а саме ОСОБА_2 , який пригнав вищевказаний автомобіль до залізничного вокзалу та передав йому ключі від автомобіля. Після чого, він сів у вказаний автомобіль та поїхав у власних справах та по ходу руху вже був зупинений поліцейським. В ході спілкування поліцейський звинуватив його у тому, що він начебто зупинився ближче 10 метрів до пішохідного переходу, на що він заперечив, оскільки не зупинявся ближче 10 метрів до пішохідного переходу, однак на його пояснення поліцейський не реагував. Крім того, під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, поліцейський проявляв явну зневагу та упереджене ставлення, які проявлялись в тому, що відповідальність за порушення правил зупинки, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, однак поліцейський вирішив винести оскаржувану постанову за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Оскаржувана постанова не містить жодного доказу про те, що він, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку з порушенням правил дорожнього руху, як і не містить жодного доказу про те, що порушивши правила зупинки та стоянки, він створив перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Отже, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме ним порушення правил дорожнього руху та не доведено, що він є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення. Винесене відповідачем рішення, яке є предметом оскарження, не відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення. А саме, в справі відсутні будь-які докази керування ним автомобілем, який здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу та створив перешкоду дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Враховуючи вищевикладене, позивач просив скасувати оскаржувану постанову та провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Від представника відповідачів за довіреністю Липовської Н.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вимоги позивача є безпідставними, а постанова є правомірною. Позивач порушив правила дорожнього руху, а саме п. 15.9 «г» ПДР, здійснив зупинку автомобіля ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Оскаржувана постанова винесена поліцейським без порушень та відповідає встановленим нормативним вимогам і дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

В судовому засіданні встановлено, що згідно з постановою серії ЕНА №2461958 від 24 червня 2024 року, ОСОБА_1 24 червня 2024 року о 02.56 год. в м. Вінниці по вул. Привокзальній, 1 здійснив зупинку транспортного засобу марки «Volvo S80», державний номерний знак НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 «г» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Диспозиція ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п. 15.9 «г» ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає дійсності, так як вимог ПДР він не порушував, доказів вчинення ним правопорушення немає.

Суд звертає увагу на те, що статтею 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем правопорушення відповідними доказами.

Однак, відповідачем не виконано обов`язку щодо збирання належних та допустимих доказів, що встановлюють вчинення позивачем адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Представник відповідачів не надав суду відеозапис з боді-камери поліцейських про фіксування події, яка мала місце за участю позивача 24 червня 2024 року.

Відповідачем не надано доказів, які б повністю спростовували доводи позивача в обґрунтування відсутності його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, не довів правомірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського батальйону №1 роти №4 взводу №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Мазуренка В.О. про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА №2461958 від 24 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до Вінницького міського суду Вінницької області даної позовної заяви ОСОБА_1 23 вересня 2024 року сплатив судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією 7089-2671-2790-2789.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, ч. 3 ст. 122, ст. 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського батальйону №1 роти №4 взводу №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Мазуренка Владислава Олеговича про скасування постанови серії ЕНА №2461958 від 24 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, перпедбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, - задовольнити.

Постанову серії ЕНА №2461958 від 24 червня 2024 року, винесену поліцейським батальйону №1 роти №4 взводу №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Мазуренком Владиславом Олеговичем, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду (ч. 4 ст. 286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідачі: поліцейський батальйону №1 роти №4 взводу №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержант поліції Мазуренко Владислав Олегович, адреса місця роботи: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, буд. 24, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646; Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2024 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК