Справа № 460/12803/24
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 грудня 2024 рокум. Рівне№460/12803/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) з вказаним адміністративним позовом (позовною заявою) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 19.09.2024 №78 про відмову в призначення пенсії позивачу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 11.09.2024 про призначення пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з зарахуванням до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періодів роботи з 07.05.2002 по 23.05.2002, з 15.05.2010 по 18.07.2010, з 03.10.2011 по 06.10.2011, з 13.08.2017 по 23.08.2017, з 20.09.2017 по 02.10.2017, з 04.07.2024 по 10.09.2024 та із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 із зарахуванням за кожні три роки роботи позивача додатково 3 місяці за кожен рік.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач зазначає про те, що він звернувся 11.09.2024 до Пенсійного фонду за призначенням пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі Закон №1058-IV), однак отримав відмову відповідача, яка обґрунтована тим, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж 25 років на підземних роботах віднесених до Постанови №202, та відсутні 20 років пільгового стажу на провідних професія. Позивач вважає, що приймаючи таке рішення відповідач не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії, і як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої заяви і документів та відповідно прийняв незаконне і необґрунтоване рішення. Окрім того позивач вказує на те, що його трудова книжка містить всі записи періодів роботи позивача, а незарахування відповідачем періоду навчання в навчальному пункті є протиправним, оскільки залучення до навчання в учбовому пункті є обов`язковою умовою при прийнятті на роботу, на підставі чого зарахування до пільгового стажу періоду проходження навчання в учбовому пункті відповідає вимогам чинного законодавства і тому повинно бути зараховано до пільгового стажу. У зв`язку з наведеним позивач вважає, що така відмова відповідача є протиправною, суперечать вимогам чинного законодавства, а тому просить суд позов задовольнити повністю.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву, та у строк встановлений в ухвалі суду для подачі відзиву, свій відзив не подав.

2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява подана до суду 24.10.2024 у електронній формі із використанням електронного кабінету підсистеми ""Електронний суд" ЄСІТС, надійшла до суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 24.10.2024.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2024 визначено суддю Максимчука О.О. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною позовною заявою.

Ухвалою від 28.10.2024 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановив відповідачам п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву, та у строк встановлений в ухвалі суду для подачі відзиву, свій відзив не подав.

На момент розгляду справи по суті і ухвалення судом цього рішення інші заяви, клопотання від учасників справи до суду не надійшли, а також суд не здійснював інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення спору по суті.

Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Димитров Донецької області та ІНФОРМАЦІЯ_2 досягнув віку 45 років.

19.09.2024 позивач звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV. З урахуванням принципу екстериторіальності вказану заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідачем), яким 19.09.2024 прийнято рішення №78 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, яке обґрунтоване відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років на підземних роботах віднесених до Постанови №202, та відсутністю 20 років пільгового стажу на провідних професіях, а також відповідно до пункту 4 статті 115 Закону №1058-IV у зв`язку з недосягненням позивачем 55 річного віку. У вказаному рішенні відповідачем зазначено також про те, що вік заявника на дату звернення становить 45 років 5 місяців 25 днів, страховий стаж становить 44 роки 0 місяців 3 дні днів, пільговий підземний стаж роботи згідно частини 3 статті 114 Закону №1058-IV на провідних професіях становить 13 років 6 місяців 25 днів, пільговий підземний стаж роботи згідно частини 3 статті 114 Закону №1058-IV на професіях відповідно до Постанови КМУ від 13.03.1994 №202 становить 24 роки 5 місяців 19 днів. За доданими документами до страхового стажу та до пільгового стажу враховано всі періоди.

На запит представника-адвоката позивача відповідач повідомив листом від 08.10.2024, що при визначенні права на призначення пенсії за віком застосовано роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 №8: до 25-річного стажу роботи відповідно до Постанови №202 зараховано стаж роботи на провідних професіях з розрахунку 3 місяці за 1 рік роботи.

До пільгового стажу позивача відповідачем не враховано періоди навчання в навчальному пункті з 03.10.2011 по 06.10.2011, з 20.09.2017 по 02.10.2017, оскільки навчальний пункт не є навчальним закладом. До стажу роботи позивача на провідних професіях відповідачем не враховано періоди роботи на посаді учня гірника очисного забою з 15.05.2010 по 18.07.2010, з 07.10.2011 по 02.11.2011, оскільки в уточнюючій довідці не вказано, що за вказані періоди заявнику виплачувалась заробітна плата з тарифною ставкою за професією гірник очисного забою. З розрахунку пільгового стажу виключено період з 13.08.2017 по 23.08.2017 за періоди простою у липні 2014 року (8 днів), у серпні 2014 року (3 дні). Періоди проходження військової служби в особливий період зараховано до пільгового стажу відповідно до довідки №700 від 03.07.2024, виданої ПАТ Шахтоуправління Покровське, з 11.02.2023 по дату видачі довідки.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Отже у цій справі, яка розглядається судом, предметом спору є рішення відповідача від 19.09.2024 №78 про відмову позивачу у призначенні пенсії та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу вказаних періодів роботи.

4. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та висновки суду.

Встановивши наведені вище фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, суд вважає, що до спірних правовідносин за наведених фактичних обставин справи підлягають застосуванню такі норми права і висновки Верховного суду про їх застосування.

Приписами статті 1 та частини 1 статті 2 Конституції України встановлено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою, суверенітет якої поширюється на всю її територію. Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; зокрема, закони приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8, частина 2 статті 19 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон №1058-IV.

Частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Відповідно до частини 5 статті 114 Закону №1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ внесено зміни до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким доповнено пункт 16 цих положень абзацом наступного змісту: «Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії».

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що право на пенсію незалежно від віку мають, зокрема працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі Постанова №202).

Приписами частини 5 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що при визначенні права на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини 6 статті 114 Закону №1058-IV контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п. 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою №202, або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону №1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV - не менше 20 років.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відповідачем визнається наявність у позивача стажу роботи на посадах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 в загальній кількості 24 роки 5 місяців 19 днів та пільговий підземний стаж роботи на провідних професіях відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV 13 років 06 місяців 25 днів.

Спірним є питання зарахування до пільгового стажу позивача наступних періодів: з 03.10.2011 по 06.10.2011, з 20.09.2017 по 02.10.2017 період навчання в навчальному пункті, оскільки навчальний пункт не є навчальним закладом; з 15.05.2010 по 18.07.2010, з 07.10.2011 по 02.11.2011 періоди роботи на посаді учня гірника очисного забою, оскільки в уточнюючій довідці не вказано, що за вказані періоди заявнику виплачувалась заробітна плата з тарифною ставкою за професією гірник очисного забою; з 13.08.2017 по 23.08.2017 за періоди простою у липні 2014 року (8 днів), у серпні 2014 року (3 дні).

Вирішуючи спір в даній частині суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Згідно п. 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі №161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі №577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі №446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі №550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі №195/840/17.

Судом досліджено записи трудової книжки позивача, які також стосуються спірних періодів та встановлено здійснення позивачем його трудової діяльності в такі періоди:

- з 07.08.2002 по 23.05.2002 - заняття в навчальному пункті;

- з 24.05.2002 по 18.06.2002 прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем в Шахті (наказ №1583к від 22.05.2002);

- з 21.10.2002 по 24.10.2002 заняття в навчальному пункті;

- 01.11.2002 прийнятий гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №3501к від 25.10.2002);

- 15.05.2010 переведений учнем гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті ( наказ №450кп від 14.05.2010);

- 19.07.2010 переведений гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №1012ок від 19.07.2010);

- 03.10.2011 переведений учнем гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті на 1 місяць по 02.11.2011 (наказ №1226пп від 03.10.2011);

- з 01.07.2012 по 23.08.2017 переведений гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №1454ок від 12.07.2012;

- 20.09.2017 гірник очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №1151кпр від 18.09.2017);

- 20.12.2017 гірник очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №1711/1ок від 19.12.2017);

- 20.06.2018 учень вантажника тимчасово по 19.08.2018 (наказ №1138кп від 20.06.2018);

- 14.06.2019 гірник очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті (підстава внесення запису №1614 кп від 14.06.2019);

- 01.10.2019 гірник очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №2386кп від 30.09.2019);

- з 16.02.2021 гірник очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №271кп від 16.02.2021).

Судом встановлено, що записи трудової книжки позивача є точними, не мають виправлень та містять відомості щодо спірних періодів, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме зазначення характеру виконуваної роботи, зокрема, щодо виконання такої роботи повний робочий день та під землею.

Суд зазначає, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті.

Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними запасами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Згідно Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, від 16 січня 2003 року №36, від 24.06.2016 №461 та від 31.03.1994 №202, які були чинні на вказані періоди роботи позивача, зазначається, що всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, відносяться до професій, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений Постановою №202, також включає розділ "Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт", усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Отже здійснювана позивачем робота гірником в шахті відноситься до Списку №1 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, від 16 січня 2003 року №36, від 24.06.2016 №461 та від 31.03.1994 №202

Згідно з відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, копію витягу з якого позивачем додано до позовної заяви, форми ОК-5 у розділі «Відомості по спеціальному стажу» міститься інформація, що трудовий стаж позивача з 2002 року по 30.06.2024 рік облікований за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 та ЗП3014А2.

Наказом Мінфіну від 14.04.2015 р. №435 (зі змінами) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства. Згідно зазначеного довідника код підстави:

- ЗПЗ013А1 - це працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМУ від 24.06.2016 №461, і за результатами атестації робочих місць.

- ЗПЗ014А1 - працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою КМУ від 31.03.1994 №202.

- ЗПЗ014А2 - працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого.

- ЗПЗ014А4 - інженерно-технічні працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою КМУ від 31.03.1994 №202.

Суд враховує, що у довідці форми ОК-5 у розділі «Відомості по спеціальному стажу» міститься інформація, що трудовий стаж позивача за період роботи позивача з 2002 по 30.06.2024 рік облікований за кодом спецстажу ЗПЗ013А1 та ЗП3014А2, що також підтверджує роботу позивача за Списком робіт і професій, що дають право на зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-VI.

Окрім цього, навіть якщо невірно зазначений код підстав для обліку спецстажу, що вноситься роботодавцем при формуванні та поданні страхувальником звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, це не може слугувати підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком за частини 3 статті 114 Закону України №1058-IV, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах.

Окрім цього, суд звератє увагу, що записи трудової книжки позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.

Водночас, суд зауважує, що позивачем на підтвердження його працевлаштування в спірних періодах було також надано довідки про підтвердження наявного трудового стажу призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видані ПАТ «Шахтоуправління Покровське» від 03.07.2024 №700, від 24.06.2024 №668. Вказані довідки містять посилання на підставу видачі, а саме: особові карточки, особові рахунки із заробітної плати, контрольні табелі.

У вказаних довідках міститься посилання на проведені атестації робочих місць з посиланнями на накази, а також про віднесення роботи позивача до посад згідно Списку №1 розділу 1 підрозділу 1 постанови КМУ №461 від 24.06.2016.

Також в довідці зазначається, що перебуваючи у навчальному пункті на посаді гірника очисного забою та учня гірника підземного, позивачу здійснювалась оплата згідно тарифної ставки підземного робітника, що також підтверджується вищевказаними довідками.

Відтак, посилання відповідача на незарахування до пільгового стажу позивача періоду з 15.05.2010 по 18.07.2010, з 07.10.2011 по 02.11.2011 у зв`язку з відсутністю в уточнюючій довідці відомостей про сплату позивачу заробітної плати за тарифною ставкою гірника очисного забою суд відхиляє, оскільки таке посилання носить формальний характер зауважень, оскільки довідка від 24.06.2024 №668 підтверджує факт оплати позивачу виконуваної ним роботи, відтак такі доводи відповідача не можуть ставитись в залежність наявності права в позивача на зарахування його роботи в шахті до пільгового стажу, оскільки така робота ним здійснювалась, що підтверджено записами трудової книжки, яка є основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж.

Суд також відхиляє доводи відповідача щодо незарахування до пільгового стажу позивача періоди перебування позивача в навчальному пункті з 03.10.2011 по 06.10.2011, з 20.09.2017 по 02.10.2017, оскільки як вбачається з довідок №700 від 03.07.2024 та №668 від 24.06.2024 у вказані періоди позивач дійсно перебував у навчальному пункті з оплатою згідно тарифної ставки підземного робітника, однак записи трудової книжки позивача від 28.09.2001 містять посилання на роботу позивача у вказаних періодах на посаді учня гірника очисного забою та гірника очисного забою, що дають позивачу право на зарахування таких періодів до його пільгового стажу з наведених вище міркувань суду.

Позивач в позовній заяві також зазначає, що відповідно до положення пункту 3.1 Інструкції з навчання працівників шахт, затвердженої наказом Державного комітету України по догляду за охороною праці від 30 травня 1995 року №79, відповідно до якого навчання з охорони праці включає: навчання в навчальних закладах, в навчальному пункті шахти, вступний інструктаж на робочому місці, іспит з охорони прані, стажування, спеціальне навчання з безпеки робіт на викидо- та ударо небезпечних пластах.

Тобто залучення до навчання в учбовому пункті є обов`язковою умовою при прийнятті на роботу, на підставі чого зарахування до пільгового стажу періоду проходження навчання в учбовому пункті відповідає вимогам чинного законодавства і тому повинно бути зараховано до пільгового стажу.

Суд також погоджується з вказаною позицією позивача.

Окрім того, суд зауважує, що відповідно до наявної в матеріалах справи довідки ОК-5 від 12.09.2024 вбачається, що в періоди травень, липень 2010 року, жовтень, листопад 2011 року, жовтень, листопад 2017 року, міститься інформація про сплату страхових внесків стахувальником за кодом 13498562 («Вугільна компанія «Шахта» Красноармійська-західна №1», ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»), що свідчить про виконувану позивачем роботу на шахті з відповідною оплатою його праці.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку про те, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 03.10.2011 по 06.10.2011, 07.10.2011 по 02.11.2011, 20.09.2017 по 02.10.2017.

Однак, суд звертає увагу, що відповідно до розрахунку стажу (Форма РС-право) період з 15.05.2010 по 18.07.2010 зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача, отже в цій частині позовна вимога про зарахування такого періоду не підлягає задоволенню.

Стосовно незарахування відповідачем періоду простою з 13.08.2017 по 23.08.2017 та у липні 2014 року (8 днів), у серпні 2014 року (3 дні), суд зазначає наступне.

В листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 №713/039/161-16 надано роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця. Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі №295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Враховуючи, що простій у вищевказаних періодах був менше одного місяця, а саме 8 та 3 дні, отже такі періоди повинні бути зараховані до пільгового стажу позивача.

Окрім того, в довідці роботодавця позивача від 24.06.2024 №668 зазначається, що в період з 03.11.2011 по 23.08.2017 на виробництві виконувались гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля підземним способом, отже доказів щодо простою в період з 13.08.2017 по 23.08.2017 відповідач не надає, а довідка від 24.06.2024 №668 містить посилання на простій лише в липні 2014 (8 днів) та в серпні 2014 (3 дні).

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку про те, що підстави неврахування відповідачем до пільгового стажу позивача спірних періодів не знайшли свого підтвердження, а містять лише формальні підстави такого незарахування, оскільки стаж роботи позивача в спірних періодах підтверджується трудовою книжкою, яка є основними документом у відповідності до статті 62 Закону №1788-ХІІ, а тому такий має бути зарахований до пільгового (підземного) стажу позивача.

Суд також зазначає, що відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

У постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Слід зазначити, що у разі виявлення будь-яких сумнівів щодо наявності у позивача страхового стажу чи розбіжностях у поданих документах, відповідач мав право отримати будь-які необхідні документи або інформацію безпосередньо від позивача, підприємства-роботодавця, архівних установ, а не відмовляти позивачу в призначенні пенсії. В спірному випадку пенсійний орган не надав суду доказів вчинення таких дій.

Отже, в суду відсутні сумніви щодо факту працевлаштування позивача в спірних періодах, який підтверджується записами трудової книжки і довідками з посиланням на накази та законодавство щодо віднесення займаної позивачем посади як такої, що підлягає до зарахування стажу як пільгового, які безпідставно не взяті до уваги відповідачем під час винесення рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу.

Щодо позовної вимоги позивача про зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби з 04.07.2024 по 10.09.2024, суд зазначає наступне.

З наявної в матеріалах справи відповіді відповідача на адвокатський запит від 08.10.2024 №1700-0202-8/57199 вбачається, що періоди проходження позивачем військової служби в особливий період зараховано до пільгового стажу відповідно до довідки №700 від 03.07.2024, виданої ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», з 11.02.2023 по дату видачі довідки.

Зі змісту довідки №06/1407/4 від 17.02.2023 вбачається, що позивач відповідно до наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.02.2023 №43 призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Відповідно до довідки роботодавця позивача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» №700 від 03.07.2024 позивач з 11.02.2023 по теперішній час перебуває на військовій службі.

Як вбачається з трудової книжки позивача від 28.09.2001 його було мобілізовано на військову службу під час його роботи в ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», оскільки останній запис трудової книжки містить посилання на переведення позивача гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті 16.02.2021.

Відповідно до довідки ОК-5 від 12.09.2024 та відповіді на здійснений судом запит №965954 від 12.12.2024 позивач станом на вересень 2024 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , яка є страхувальником за відповідною довідкою та запитом №965954 від 12.12.2024.

При вирішені спору в цій частині суд виходить із того, що згідно з абзацом 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я та віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, оскільки на момент призову на військову службу в особливий період позивач працював на посаді гірника очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті, що підтверджується записами трудової книжки від 28.09.2001, довідкою №700 від 03.07.2024, довідкою ОК-5 від 12.09.2024 та відповіддю на здійснений судом запит №965954 від 12.12.2024 та був призваний на військову службу в особливий період з посади гірника очисного забою, отже позивач має право на зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби в Збройних силах України не лише по дату видачі довідки №700 від 03.07.2024, а також з 04.07.2024 по 10.09.2024 (дату звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії 11.09.2024).

Враховуючи встановлені судом у цій справі і описані вище фактичні обставини, відповідні їм правовідносини, застосовані до них судом норми права і висновки Верховного суду про їх застосування, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19.09.2024 №78 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, зарахувавши період його роботи з 07.05.2002 по 23.05.2002, з 03.10.2011 по 06.10.2011, з 13.08.2017 по 23.08.2017, з 20.09.2017 по 02.10.2017, з 04.07.2024 по 10.09.2024 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо вимоги в частині зобов`язання здійснити призначення пенсії з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 1 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345-VI) передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (у тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону №345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день. Подібний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 02.12.2021 у справі №280/281/17.

Водночас, враховуючи, що завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині 2 статті 2 КАС України, судом оцінювались саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач як суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішення.

Оскільки оскаржуваним рішенням, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не вирішувалось питання щодо застосування до пенсії позивача правил Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», в той час як судом зобов`язано пенсійний орган повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду, тому позовні вимоги в частині щодо призначення пенсії з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд вважає передчасними.

Щодо позовної вимоги про застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення"», суд виходить із такого.

На виконання постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення"» від 06 грудня 1991 року №1931-ХІІ Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20 січня 1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення"».

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення"» працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року №8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи.

У листі від 02 жовтня 2018 року №19997/0/2-18 адресованому Пенсійному фонду України Міністерство соціальної політики України зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення"».

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12 вересня 2018 року №1209-27, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховують Роз`яснення №8.

Суд зазначає, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням №8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму. Вказана позиція суду узгоджується з позицією викладеною в постанові Верховного суду від 18.11.2024 у справі №200/1009/24.

Судом встановлено, що посади на яких працював позивач з повним робочим днем у шахті передбачені відповідним розділом Списку №1 згідно постанови КМУ №461 від 24.06.2016 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та постанови КМУ від 31.03.1994 №202, та тим самим підпадають під Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та відповідач під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії повинен їх застосувати.

Враховуючи встановлені судом у цій справі і описані вище фактичні обставини, відповідні їм правовідносини, застосовані до них судом норми права і висновки Верховного суду про їх застосування, суд дійшов до висновку, що відповідачем протиправно не враховано до страхового стажу позивача періоди його роботи згідно трудової книжки від 28.09.2001, а відтак зважаючи на встановлені обставини справи і наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд вважає, що оскаржуване рішення від 19.09.2024 №78 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому це рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки вирішення питання наявності права на пенсію (підрахунку загального стажу) є прерогативою пенсійного органу і суд не вправі замість пенсійного органу вдаватись до підрахунку стажу, чи прийняття рішення про призначення пенсії, тому суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 11.09.2024 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу спірних періодів, зазначених судом у цьому рішенні як таких, що підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 19.09.2024 №78 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 11.09.2024 враховуючи висновки суду викладені в рішенні щодо зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача.

6. Розподіл судових витрат.

Приписами пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, то ж позивач при зверненні до суду із позовною заявою судовий збір не сплачував, і крім того він не подав до суду доказів понесення ним будь-яких інших судових витрат. А тому у суду відсутні передбачені законом підстави для стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19.09.2024 №78 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2024 про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 07.05.2002 по 23.05.2002, з 03.10.2011 по 06.10.2011, з 13.08.2017 по 23.08.2017, з 20.09.2017 по 02.10.2017, з 04.07.2024 по 10.09.2024 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ).

Суддя Олександр МАКСИМЧУК