Справа № 580/10665/24
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року справа № 580/10665/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за товариства з обмеженою відповідальністю Авто Партнер до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Авто Партнер (далі - позивач) з позовом до Житомирської митниці (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.10.2024 №UA101000/2024/000397/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/007616.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приймаючи оскаржувані рішення митний орган провів перевірку поданих декларантом документів, в результаті якої встановив, що митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарі, у зв`язку з чим визначив митну вартість за резервним методом. Позивач вважає, що у митного органу були відсутні жодні підстави для відмови у митному оформленні товару на підставі поданих у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України товариством документів та для витребування додаткових документів, перелік яких наведений в частині 3 статті 53 Митного кодексу України, оскільки наданими документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Позивач констатував, що надані ним документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять ознаки підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що перевіркою поданих документів було встановлено, що відомості, які містяться в наданих декларантом документах є необ`єктивними, не підтвердженими належним чином документально, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58 та ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України. Декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення за ціною договору не відповідає умовам визначеним в статті 58 Митного кодексу України, у зв`язку з чим застосування методу за ціною договору було неможливим, тому визначення митної вартості товару відбулось за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів використовуючи наявну у митниці інформацію. Таким чином відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства.

У відзиві на позовну заяву відповідач додатково зазначив, що при зверненні до суду з вказаним позовом позивачем було сплачено судовий збір у значно вищому розмірі, як того вимагає Закону України «Про судовий збір», належною сумою сплати судового збору за подання відповідного позову на його переконання є 8 768,03 грн. Додатково вказав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, а тому заявлена сума також не підлягає стягненню.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 15.10.2024 до підрозділу митного оформлення №1 Житомирської митниці з метою імпорту товару позивачем було подано митну декларацію типу ІМ-40 ДЕ №24UА16U7, за якою в режимі імпорт позивачем задекларовано товар - Трактор колісний (марка - John Deere; модель - 6215R; номер шасі НОМЕР_1 ; тип двигуна дизельний; об`єм двигуна 6800см.куб.; номер двигуна НОМЕР_2 ; потужність 160,3 кВт.; колір зелений з жовтими колісними дисками), митна вартість за одиницю товару 63 000,00 EUR/шт., яка визначена за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Разом з митною декларацією позивачем подано необхідний пакет документів.

У порядку здійснення митного контролю відповідачем встановлено, що митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарі. На думку відповідача документи, подані для митного оформлення містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, зокрема:

1) відсутність підпису позивача на рахунку-фактурі (інвойс) № АМ031/2024 від 08.10.2024 та проформі-рахунку № AV_06/08/2024 від 07.08.2024 може свідчити, що ціна товару не є такою, що узгоджена сторонами контракту (відповідно банківські документи про оплату не можуть бути використані в якості доказів оплати);

2) довідка про транспортні витрати не містить інформацію про товари, що експортується та відсутність заявки на перевезення;

3) митна декларація країни-відправника та рахунки про здійснення платежів на користь продавця не використані під час перевірки числових значень заявленої митної вартості, у зв`язку з ненаданням митному органу перекладу на Українську мову.

З урахуванням вищевказаного, Житомирською митницею видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/007616. Крім того, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 15.10.2024 №UA101000/2024/000397/1.

Позивач не погоджуючись з прийнятими рішеннями відповідача звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Вказана норма закону кореспондується з положеннями ч.3 ст.318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальносей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

07.08.2024 між позивачем (як покупцем) та фірмою AMargo SIA (Литва) (як продавцем) було укладено Контракт №375 МАТ, предметом якого стало зобов`язання продавця продавати, а покупця приймати і оплачувати сільськогосподарську техніку, згідно з інвойсами по кожній окремій поставці.

На виконання вимог вищевказаного контракту фірма AMargo SIA надала позивачу рахунок-проформу (інвойс) № АМ031/2024 від 08.10.2024 на придбання трактору John Deere 6215R, серійний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, вартість 63 000,00 EUR.

В підтвердження виконання зобов`язань по оплаті за придбаний трактор, позивачем здійснено оплату, що підтверджується банківськими виписками: від 22.08.2024 на суму 10 000,00 EUR, від 25.09.2024 на суму 15 000,00 EUR та від 08.10.2024 на суму 38 000,00 EUR.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до митної декларації типу ІМ-40 ДЕ №24UА16U7 від 08.10.2024 року було додано:

- контракт № 375 МАТ від 07.08.2024;

- рахунок-проформу № AV_06/08/2024 від 07.08.2024;

- рахунок-фактуру (інвойс) № АМ031/2024 від 08.10.2024;

- автотранспортна накладна СMR № LV-001738 від 11.10.2024;

- декларацію про проходження товару від 07.08.2024;

- платіжні документи на підтвердження вартості товару від 22.08.2024, від 08.10.2024 та від 25.09.2024;

- документ, який підтверджує вартість перевезення товару №DT1453 від 14.10.2024 року;

- договір (контракт) на перевезення №14180-01 від 09.10.2024;

- копію митної декларації країни відправника №24LV9YB6.

Зазначення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів від 15.10.2024 №UA101000/2024/000397/1, що митна вартість була визначена відповідачем за резервним методом, з урахуванням обмежень передбачених ч.3 ст.64 МК України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів є абсолютно безпідставним та необґрунтованим.

Суд звертає увагу, що у вищевказаному рішенні відсутні посилання на належні та допустимі докази того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару ніби то є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність и визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням технічного стану придбаної техніки, виробника, комплектації та ін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.

У постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, а відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

Проте, відповідно до частин 2 та 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, позивачем були надані для митного оформлення товару документи, що містять достовірні та об`єктивні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару саме за ціною договору.

Підставами для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень слугував також факт відсутності підпису позивача на рахунку-фактурі (інвойсі) № АМ031/2024 від 08.10.2024 та проформі-рахунку № AV_06/08/2024 від 07.08.2024, а також ненадання перекладу митної декларації країни-відправника та рахунків про здійснення платежів на користь продавця на Українську мову.

З урахуванням вказаного слід зазначити, що в данному випадку доказом прийняття/узгодження ціни між позивачем та фірмою AMargo SIA на придбання вищевказаного товару є факт проведення позивачем повної оплати за придбаний товар (крактор). Крім цього, зазначаючи про наявність вказаного порушення митний орган натомість не зазначає положення якого нормативного акту, в данному випадку, були порушені позивачем.

Відсутність перекладу на українську мову рахунку-фактури (інвойсу) № АМ031/2024 від 08.10.2024 та проформи-рахунку № AV_06/08/2024 від 07.08.2024, а також рахунків про здійснення платежів жодним чином не впливає на числові значення задекларованої вартості товару, оскільки вищевказані документи містять всю необхідну інформацію про товар, зокрема і щодо ціни його купівлі (63 000,00 EUR).

Щодо ненадання перекладу на Українську мову митної декларації країни-відправника, то такий документ взагалі не входить до переліку обов`язкових документів визначених ч.2 ст.53 МК України.

Надана позивачем для митного оформлення декларація країни-відправника від 11.10.2024 року має форму електронного документу та містить всі необхідні ідентифікатори створення такого документу країною відправлення, зокрема штрих-кодовий ідентифікатор, що в свою чергу надає митному органу, відповідно до приписів п.5 ч.5 ст.54 МК України, перевірити її автентичність.

Не знайшли свого підтвердження доводи митного органу, що викладені у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності належних доказів понесення позивачем витрат на транспортування придбаного трактора.

Так, слід зазначити, що позивачем до складу митної вартості товару включено також додаткові витрати, пов`язані з перевезенням трактора у розмірі 80 000,00грн.

Перевезення вантажу здійснювалося відповідно до укладеного 09.10.2024 Договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом №14180-01 між позивачем та ПП «Юніс-Теп».

Відповідно до довідки про транспортні витрати від 14.10.2024 №DT1453, вартість перевезення вантажу по маршруту Targale (LV) до Звенигородки (UA), дедавний номер автомобіля НОМЕР_3 / НОМЕР_4 складає 110 308,00грн., в тому числі від місця завантаження до прикордонного переходу Дорохуст-Яготин 80 000,00грн.

Факт перевезення вантажу підтверджується міжнародною ТТН (CMR) № LV-001738 від 11.10.2024, з відповідними відмітками митних органів країни відправки та доставки.

У ТТН (CMR) № LV-001738 від 11.10.2024 вказані номерні знаки автомобіля з причепом, який здійснював доставку вантажу, а також міститься інформація про сам вантаж: John Deere 6215R, ID - 1L06215REFU840971, пункт відправлення: Targale (LV), пункт доставки: Черкаська область, м. Звенигородка.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи, перелік яких наведений в частині 2 та 3 ст. 53 МКУ, в достатній (розумній) мірі підтверджували вартісні та кількісні показники митної вартості товару, вказаних товариством у митній декларації №24UА16U7. Вказані документи, не містили розбіжностей, які б мали вплив на правильність визначення митної вартості за основним методом, не містили ознаки підробки та містили всі необхідні відомості, що підтверджують числові та кількісні значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що дозволяла визначити митну вартість за основним методом.

Отже, у рішенні Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.10.2024 №UA101000/2024/000397/1 відсутні посилання на належні та допустимі докази того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару ніби то є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Судом під час вирішення спору враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована ТОВ Авто Партнер вартість придбаного тарктора відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, однак відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до державної митниці документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Отже, обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості з поданих позивачем документів відповідач не довів, а суд не встановив.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.10.2024 №UA101000/2024/000397/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/007616.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.10.2024 №UA101000/2024/000397/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2024/007616.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці (10000, м.Житомир, вул. Перемоги, 25, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Авто Партнер (18001, м. Черкаси, вул. Академіка Корольова, 11, оф. 212, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 22 450 (двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят) грн. 01 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА