Справа № 340/6859/24
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/6859/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 24.05.2024 № 0-1103-UA0014205.

Вимоги обґрунтовано тим, що у власності позивача перебуває об`єкт нежитлової нерухомості загальна площа 5535,4 кв.м. Зі змісту технічного опису об`єкта нерухомого майна слідує, що згадані будівлі нерухомого майна відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 відноситься до класу 1271 " Нежитлові сільськогосподарські будівлі , відповідно до класифікатора будівель та споруд НК 018-2023. Представник позивача вважає, що за технічними характеристиками належні позивачу на праві приватної власності будівлі складу підпадають під визначення об`єктів, що звільняються від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наведеному у підпункті "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив, в якому просив в задоволення позову відмовити, зазначивши нормативне обґрунтування оскаржуваного рішення ( а.с.31-32).

Представником позивача подано відповідь на відзив ( а.с.33-38) в якому зазначено, що належний позивачу об`єкт нерухомості використовується позивачем у сільськогосподарському виробництві. Позивач вважає, що оскільки він є сільськогосподарським товаровиробником, а ці будівлі використовуються для сільськогосподарської діяльності Фермерського господарства «Ятрань», то він має право на пільгу, передбачену п.п. «ж» п.266.2.2 ст.266 Податкового кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 2021 року є засновником фермерського господарства «ЯТРАНЬ ( а.с.16).

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2019 р., позивач є власником комплексу нежитлових будівель, об`єкту нежитлової нерухомості загальна площа 5535,4 кв.м. складається з будівель : склади, вагова, навіс, майстерня, господарські будівлі, зерноочисний комплекс розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.6-7).

Зазначений об`єкт нерухомості, який належать засновнику фермерського господарства ОСОБА_1 використовується ним для сільськогосподарських цілей та потреб ( а.с.12).

Відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 24.05.2024 № 0-1103-UA0014205 про визначення позивачу податкового зобов`язання за 2023 рік з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 185 435,909 грн. ( а.с15).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 266 Податкового кодексу України (далі ПК України), регламентовано елементи податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з підпунктами 266.1.1, 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

За приписами підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Аналізуючи наведені вище приписи норми підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, суд зазначає, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Залежно від періоду застосовувалася додаткова умова - безпосереднє використання власником (без здачі в оренду лізинг, позичку).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права було неодноразово викладено у постановах Верховного Суду, зокрема від 22 квітня 2020 року у справі №540/2206/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 806/2686/18, від 17 лютого 2021 року у справі № 820/3707/17.

Так, Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 р. № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Щодо першої умови, то відповідно до технічного опису об`єкта нерухомого майна слідує, що згадані будівлі нерухомого майна відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 відноситься до класу 1271 " Нежитлові сільськогосподарські будівлі, згідно до класифікатора будівель та споруд НК 018-2023 ( а.с.22).

За таких обставин, суд вважає доведеним наявність першої умови для надання пільги передбаченої п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України.

Щодо другої умови, то ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є засновником ФГ «ЯТРАНЬ», основними видами діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, допоміжна діяльність у рослинництві, після урожайна діяльність, що підтверджується витягом з ЄДР ( а.с.8-11).

Таким чином, суд, з урахуванням змісту ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», доходить висновку, що позивач, заснувавши фермерське господарство обрав певну форму здійснення підприємницької діяльності щодо сільськогосподарського товаровиробництва, саме через фермерське господарство.

Необхідно визнати, що фермерське господарство, це така специфічна організаційно-правова форма ведення підприємницької діяльності у сфері сільськогосподарського виробництва, при якому юридична особа може вести свою діяльність за рахунок земель та майна засновника господарства. Тому, фізична особа власник чи користувач земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а також власник об`єктів нерухомості, може займатися сільськогосподарським товаровиробництвом через утворене фермерське господарство.

Крім того, з цього приводу існують і численні правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах по адміністративним справам з аналогічними обставинами, де суд дійшов висновку, про можливість розповсюдження пільги передбаченої п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України, на власника нерухомості, якій здійснює свою господарську діяльність у формі фермерського господарства. Зокрема, у постанові від 29.04.2021 у справі №2340/4117/18, від 09.05.2023 у справі № 380/10802/22, від 24.04.2020 у справі № 540/2206/19.

На переконання суду, розповсюдження норми абзацу «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України, на осіб, які обрали формою ведення сільського товарного виробництва саме через створення фермерського господарства, повністю відповідає меті законодавця про надання підтримки невеликим сільгоспвиробникам.

Отже, суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1 854,36 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул. Велика, Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, ЄДРПОУ ВП 43995486) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 24.05.2024 № 0-1103-UA0014205.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 1 854,36 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (ЄДРПОУ ВП 43995486).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН