Справа № 641/7220/24
Суддя: Маньковська О. О.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/641/52/2024 Справа № 641/7220/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді Маньковської О.О.,

за участю секретаря Почерніної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 2807 від 08.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі закрити за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у постанові не вказано доказів, що він є громадянином України, який перебуває на військкому обліку, відповідачем не надано доказів на підтвердження права розглядати справу про адміністративне правопорушення. Також, вказує, що протокол складений за ч.3 ст. 2010-1 КУпАП, а у постанові зазначається ч.3 ст. 210 КУпАП, крім того, постанова не містить відомостей, які саме персональні дані не оновив позивач.

До суду від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, з наступних підстав. Так, факт порушення ОСОБА_1 вимог закону підтверджений витягом і ІКС «Оберіг», в якому відображений відповідний запис «звірка контактних даних 06.08.2024 року» Крім того, позивач в протоколі про адміністративне правопорушення провину визнав, вказав, що не оновив данні з власної необачності. .

Позивачем відповідь на відзив до суду не надана.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 262 КАС України).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08 жовтня 2024 року начальником відділення військового обліку та бронювання (ВОБр) ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 . Чура відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме в порушення вимог абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону № 3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024, абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом №3633-ІХ, не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, в поясненнях, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначено, що останній не оновив свої облікові дані з власної необачності, провину визнав.

На підставі вказаного протоколу начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 08.10.2024 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП № 2807, за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн 00 коп.

Частиною 1 статті 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

В преамбулі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2024 № 2102-IX, в Україні з 24.02.2024 введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

При цьому, суд зазначає, що захист Вітчизни, суверенітету і територіальної цілісності України, як обов`язок громадянина, не зводиться виключно до вступу на військову службу або іншої участі у військових формуваннях. Такий захист може проявлятися і в інших формах, як то фінансова допомога, волонтерська діяльність, допомога за професійним профілем або шляхом надання будь-яких послуг тощо.

Кожен громадянин України зобов`язаний неухильно дотримуватися чинного законодавства, яке приймається з метою регулювання питань мобілізації, проходження військової служби та інших питань покликаних забезпечити ефективне функціонування державних інституцій, які здійснюють захист суверенітету України.

Відповідно до абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Метою прийняття Закону № 3633-ІХ було удосконалення процедур мобілізації, питань проходження військової служби, а також функціонування військових формувань, у тому числі тих, на яких покладені мобілізаційні функції.

Введення Законом № 3633-ІХ обов`язку щодо оновлення кожним військовозобов`язаним своїх персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом, мало на меті удосконалення та, в першу чергу, полегшення роботи Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК), на які покладено функції, зокрема, з обліку військовозобов`язаних, проведення їх медичних оглядів та призову на військову службу. Самостійне оновлення військовозобов`язаним своїх персональних даних забезпечує ефективне функціонування системи військового обліку та значно економить час працівників ТЦК, який останні змушенні витрачати на розшук військовозобов`язаних, уточнення їх даних, замість того, щоб витрачати зусилля на виконання інших функцій, покликаних забезпечити ефективну обороноздатність держави.

При цьому, військовозобов`язаним було забезпечено можливість використання кількох варіантів оновлення своїх персональних даних на вибір, у тому числі і через електронний кабінет, що взагалі не потребує відвідування державних установ.

Отже, враховуючи вимоги вищевказаних нормативно-правових актів, військовозобов`язані повинні були до 16.07.2024 уточнити свої персональні облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідачем надано витяг з ІКС «Оберіг» відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що в графі «звірка контактних даних» зроблений запис «06.08.2024».

Позивач по справі у вказані строки свої персональні облікові дані не уточнив жодним з передбачених законодавством вказаних способів, при тому, що, як встановлено судом, мав такий обов`язок.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що постанова та протокол про адміністративне правопорушення не містить даних, які саме персональні дані не були оновлені, оскільки це не впливає на його обов?язок протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом №3633-ІХ уточнити свої персональні дані.

З витягу з ІКС «Оберіг» відносно ОСОБА_1 вбачається, що в графі «вид обліку» зроблено запис: «Рядовий, сержантський і старшинський склад запасу». У графі «звання» зроблений запис: «солдат». Ідентифікатор військовозобов`язаного: 8. В графі «картотека обліку» зроблено запис: « Картотека вільних залишків». В графі «підкартотека обліку» зроблено запис: «Підлягають призову на військову службу під час мобілізації». Дата введення інформації про особу в систему: 06.09.2021 року. В графі «звірка контактних даних» зроблений запис «06.08.2024». В графі «звірка даних при особистій явці» - запис відсутній. В графі «звірка даних ОМС» - запис відсутній. В графі звірка даних підприємствами та ВНЗ» - запис відсутній.

З огляду на вищевикладене, інформації щодо персональних даних стосовно ОСОБА_1 , яка міститься в інших інформаційно-комунікаційних системах, реєстрах ( у тому числі публічних) та базах даних, держателем яких є державні органи, зазначені в ч.3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 року № 1951-VІІІ, відсутня. Документів, які підтверджують, що ОСОБА_1 уточнив (оновив) свої персональні дані в інший спосіб та в строк, зазначений з Законі №3633-ІХ, позивач не надав.

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідач надав достовірні докази неможливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що протокол складений за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, тоді як у постанові зазначається про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Проте, як вбачається з фабули протоколу та постанови, уповноваженою особою визначено склад адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 - в порушення вимог абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону № 3633-ІХ, який набрав чинності 18.05.2024, абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом №3633-ІХ, не уточнення своїх персональних даних через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, суд приймає до уваги пояснення, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , згідно яких останній при притягненні до адміністративної відповідальності розумів сутність та зміст правопорушення, яке ставиться йому в провину, крім того, ОСОБА_1 зазначив, що не оновив свої облікові дані з власної необачності та провину визнав.

Таким чином, посилання позивача на невірне визначення статті суд оцінює критично, оскільки протокол та постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містять фабулу адміністративного правопорушення, що останньому ставиться в провину, й, згідно пояснень ОСОБА_1 до протоколу, останній розумів сутність правопорушення, не оспорював кваліфікацію вчиненого, визнавав провину, тому вказані заперечення позивача в зазначеній частині на суть розгляду справи не впливають.

Також, позивач посилається на те, що постанову було складено посадовою особою, яка не має права розглядати справи про адміністративне правопорушення тобто тією ж особою, яка склала протокол, оскільки в протоколі та постанові міститься однаковий почерк. Суд критично оцінює вказане твердження, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 08 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складений начальником відділення військового обліку та бронювання (ВОБр) ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_4 , тоді як постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП № 2807 винесено начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 . Також, Згідно витягу із наказу від 31.08.2024 року, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_5 наказав призначити уповноваженою посадовою особою на складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 210, 210-1 КУпАП начальника відділення військового обліку та бронювання капітана ОСОБА_6 . Крім того, посилання позивача в частині того, що постанова та протокол складені однією особою, оскільки і в постанові і в протоколі міститься однаковий почерк, суд оцінює критично, оскільки з`ясування вказаних обставин потребує спеціальних знань та позивачем будь-які клопотання з призначення почеркознавчої експертизи не заявлялись.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч.3 ст. 2 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, суд доходить висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме - за не оновлення персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку».

Отже, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтованою, тобто прийнятою з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

З огляду на вищевикладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись статтями 5, 19, 20, 159, 160, 241-246, 286 КАС України

Керуючись ст. ст. 5, 19, 20, 159, 160, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О.Маньковська