Справа № 400/5536/24
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 р. № 400/5536/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача1. Миколаївського районного суду Миколаївської області, вул. Веселинівська, 43, м. Миколаїв, 54036, 2. Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. Олексія Вадатурського, 14, м. Миколаїв, 54005,
провизнання протиправним та скасування наказу від 15.03.2024 №36, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Миколаївського районного суду Миколаївської області (далі відповідач 1) та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (далі відповідач 2, ТУ ДСА), в якому просить суд:

- визнати протиправним наказ Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15.03.2024 року № 36 «Про встановлення надбавок за вислугу років на державній службі державним службовцям місцевого суду на 2024 рік» та скасувати наказ Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15.03.2024 року № 36;

- зобов`язати Миколаївський районний суд Миколаївської області та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі відповідно до статті 52 Закону України «Про державну службу» та наказу Миколаївського районного суду Миколаївської області «Про встановлення надбавки за вислугу років» від 28.01.2019 року № 13 з 25.01.2024 року.

Ухвалою від 29.10.2024 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначила, що відповідачі протиправно застосували щодо визначення розміру її надбавки за вислугу років на державній службі Закон України «Про Державний бюджету України на 2024 рік», оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закон не має зворотної дії в часі; скасування чи зміна Законом України про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій, які передбачені спеціальними законами, суперечить статті 6, 19 і 130 Конституції України.

Відповідач 1 відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідач 2 надав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач 2 зазначив, що оспорюваний наказ є розпорядчим документом, який стосується організаційних чи кадрових питань та не породжує порушення прав, як це зазначається позивачем. Отже, оспорюваний наказ прийнятий на виконання та на підставі Закону № 3460. Скасування наказу не відновить порушеного права, про яке заявляє позивач, оскільки норма Закону № 3460 діє, вона не скасовувалася та неконституційною не визнавалася. Разом з тим, Позивач не позбавлений права звернутися до Конституційного суду України для оспорювання норми пункту 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року № 3460-ІХ щодо встановлення на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач працює в Миколаївському районному суді Миколаївської області на посаді провідного спеціаліста з 2016 року.

Згідно Наказу про встановлення надбавки за вислугу років на державній службі працівникам апарату Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.01.2019 року № 13 позивачу було встановлено надбавку за вислугу років на державній службі у розмірі 50 відсотків посадового окладу, як такій, вислуга років якої на державній службі станом на 07.01.2019 року становить 30 років 3місяця 2 дня.

01.01.2024 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року № 3460-ІХ (далі Закон № 3460), відповідно до абз. 2 п. 12 розділу «Прикінцеві положення» якого надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.

У листі Державної судової адміністрації України від 09.01.2024 року № 11-1253/24 і роз`ясненнях Національного агентства України з питань державної служби від 10.01.2024 року № 176-р/з «Щодо умов оплати праці державних службовців органів, які провели класифікацію посад державної служби» зазначено, що державним службовцям державних органів, які провели класифікацію посад державної служби, надбавки за вислугу років у 2024 році встановлюються на рівні 2 відсотків від посадового окладу за кожний рік стажу державної служби та не може перевищувати 30 відсотків посадового окладу.

Наказом Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15.03.2024 року № 36 «Про встановлення надбавок за вислугу років на державній службі державним службовцям місцевого суду на 2024 рік» на підставі пункту 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» позивачу було встановлено надбавку за вислугу років на державній службі на 2024 рік (з 01.01.2024 року) у розмірі 30 відсотків посадового окладу,оскільки вислуга років якій на державній службі становить 35 років 05 місяців 09днів.

Вважаючи, що відповідачами протиправно зменшено розмір надбавки за вислугу років державного службовця з 50 до 30 відсотків посадового окладу, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Згідно з ч. 2 та 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889) відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону № 889 державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про державну службу» визначено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державного службовця складається з:

1) посадового окладу;

2) надбавки за вислугу років;

3) надбавки за ранг державного службовця;

6) премії (у разі встановлення).

Стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки (ч. 1 ст. 46 Закону № 889).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону № 889 надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Пунктом 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 3460 встановлено, що у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.

Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.

Грошова допомога, що виплачується державному службовцю під час надання щорічної основної відпустки, визначається у розмірі суми посадового окладу, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг державного службовця станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки, незалежно від фактично відпрацьованого часу в місяці.

Норми Закону № 889 щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 13 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 3460 умови оплати праці державних службовців, передбачені цим Законом, не застосовуються для державних службовців у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби. Оплата праці таких державних службовців здійснюється відповідно до умов, встановлених на 2023 рік, при цьому стимулюючі виплати можуть бути нараховані в граничному розмірі до 50 відсотків посадового окладу на місяць.

Таким чином, законодавством передбачено наявність у 2024 році двох систем оплати праці державних службовців, кожна з яких передбачає різний розмір надбавки за вислугу років.

Відтак спір у цій справі зводиться до того, що необхідно встановити в якому розмірі у 2024 році повинні отримувати надбавку за вислугу років державні службовці державного органу, що провів класифікацію посад державної служби, а саме: який встановлений ч. 1 ст. 52 Закону № 889 чи абз. 2 п. 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 3460.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В абзацах 4 і 5 п. 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 12.07.2019 року № 5-р(І)/2019 Конституційний Суд України прийшов до висновку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.

Закон не має зворотної дії в часі, оскільки не поширюється на безстрокові трудові договори, укладені до його прийняття, а передбачає припинення цих договорів з моменту набрання ним чинності та можливість продовження трудових правовідносин на умовах контракту між професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) і державними та комунальними закладами культури. Таким чином, Закон спрямований на регулювання тих правовідносин, які виникнуть після набрання ним чинності, а трудові правовідносини, що виникли раніше, повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 43 Закону № 889 зміною істотних умов державної служби вважається зміна умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення.

Згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 43 Закону № 889 про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 30 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

З вищевикладеного слідує, що новими актами законодавства можуть змінюватися умови оплати державних службовців (система та розміри), зокрема зменшуватися розміри надбавки за вислугу років на державній службі, а відповідні відносини публічної служби (трудові правовідносини), які виникли раніше, повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням.

Водночас нове нормативне регулювання розмірів надбавок за вислугу років на державній службі застосовується з дня набрання чинності відповідним нормативно-правовим актом або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.

Нові умови оплати праці державних службовців у 2024 році були встановлені Законом № 3460, який набрав чинності 01.01.2024 року.

У рішеннях від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 та від 30.11.2010 року № 22-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

В абз. 3 п. 4 мотивувальної частини рішення від 28.08.2020 року № 10-р/2020 Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.

Відповідно до першого речення частини третьої статті 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Таким чином, у разі суперечності між правовими нормами Закону України про Державний бюджет України та правовими нормами спеціальних законів України, якими врегульовано ті ж самі правовідносини, застосуванню підлягають правові норми спеціальних законів України.

Тому у спірних правовідносинах застосуванню підлягають правові норми спеціального Закону України, а саме: ч. 1 ст. 52 Закону № 889, а не абз. 2 п. 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 3460.

Відтак оскаржуваний наказ в частині встановлення надбавки за вислугу років на державній службі позивачці на підставі Закону № 3460 є протиправним і підлягає скасуванню.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправним і скасувати наказ від 15.03.2024 року № 36 у повному обсязі.

Однак, як встановив суд, він стосується встановлення розміру надбавки за вислугу років на державній службі не лише позивачці, а й іншим державним службовцям Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Оскільки оскаржуваний наказ в частині встановлення надбавок за вислугу років на державній службі іншим державним службовцям не стосується прав і законних інтересів позивачки, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу підлягають задоволенню лише в частині, що стосується встановлення відповідної надбавки позивачці.

Поряд з цим, відповідно до ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють Державна судова адміністрація України щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України.

Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України (ч. 4 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з пп. 3 п. 4 Положення про Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 10.05.2023 року № 229, територіальне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України нижчого рівня щодо забезпечення діяльності територіального управління та судів у відповідному регіоні.

Таким чином, повноваження щодо здійснення перерахунку та виплати заробітної плати державним службовцям місцевих загальних судів Миколаївської області належать територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, як розпорядник коштів Державного бюджету України нижчого рівня щодо забезпечення діяльності Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Суд встановив, що до прийняття оскаржуваного наказу позивач отримувала надбавку за вислугу років у розмірі 50% посадового окладу.

Відповідно до оскаржуваного наказу позивачу встановлено з 25.01.2024 року на 2024 рік надбавку за вислугу років на державній службі в розмірі 30% посадового окладу.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині зобов`язання ТУ ДСА здійснити перерахунок та виплату позивачці надбавки за вислугу років на державній службі відповідно до ст. 52 Закону № 889 підлягають задоволенню.

У позовній заяві позивач також просить допустити до негайного виконання рішення суду в частині нарахування та сплати надбавки за вислугу років за один місяць.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

У цій справі позовні вимоги мають немайновий характер, і судом покладається обов`язок вчинити відповідачу певну дію, а не присуджується виплата на користь позивачки. У зв`язку з цим рішення не підлягає допущенню до негайного виконання.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Миколаївського районного суду Миколаївської області (вул. Веселинівська, 43, м. Миколаїв, 54036, ) та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (вул. Олексія Вадатурського, 14, м. Миколаїв, 54005, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15.03.2024 року № 36 «Про встановлення надбавок за вислугу років на державній службі державним службовцям місцевого суду на 2024 рік» в частині встановлення ОСОБА_1 з 25.01.2024 року надбавки за вислугу років на державній службі на 2024 рік в розмірі 30 відсотків посадового окладу.

3. Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі ОСОБА_1 з 25.01.2024 року відповідно до статті 52 Закону України «Про державну службу» та наказу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.01.2019 проку № 13 «Про встановлення надбавки за вислугу років», з урахуванням раніше виплачених сум.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.12.2024 року.

Суддя О.В. Малих