Справа № 240/22150/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/22150/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Майстренко Н.М., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу (в частині), поновлення на посаді,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 08.07.2024 № 364 о/с в частині: "Відповідно до пункту 8 частини 10 статті 62, підпункту 5 пункту 3 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" призначити: старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0182768) поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Житомирській області, встановивши відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 посадовий оклад у розмірі 2470 гривень та надбавку за специфічні умови служби в поліції у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши з посади поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції цього ж Головного управління, з 09 липня 2024 року. Підстава: подання заступника начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області полковника поліції Юрія ІВАНЮКА";

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Ухвалою суду від 27.11.2024 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом у даній справі, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 08.07.2024 № 364 о/с в частині: "Відповідно до пункту 8 частини 10 статті 62, підпункту 5 пункту 3 частини 1 та частини 8 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" призначити: старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0182768) поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Житомирській області, встановивши відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, посадовий оклад у розмірі 2470 гривень та надбавку за специфічні умови служби в поліції у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши з посади поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції цього ж Головного управління, з 09 липня 2024 року. Підстава: подання заступника начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області полковника поліції Юрія ІВАНЮКА".

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що наказ відповідача в оскаржуваній частині не відповідає вимогам пунктів 1, 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки виданий на підставі, у межах повноважень, але не у спосіб, визначений законодавством та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку із чим підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 - поновленню на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області. Відтак, враховуючи, що оспорюваний наказ може бути підданий виконанню з боку відповідача, виникла необхідність у вжитті заходів забезпечення позову шляхом зупинення його дії, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Головне управління Національної поліції в Житомирській області подало до суду заперечення на заяву про забезпечення позову, в яких наведо свої аргументи, з огляду на які просить у задоволенні поданої заяви відмовити.

Разом з тим, відповідно до наказу голови Житомирського окружного адміністративного суду суддя Майстренко Н.М. з 06.12.2024 перебувала у відпустці.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Положеннями частини 1 статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Разом з тим, суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Втім, проаналізувавши доводи поданої заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заявником у ній не наведено та документально не підтверджено обставин, які б вказували на очевидну та пряму небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

При цьому, до заяви не додано й жодних доказів у підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням предмету заявлених позовних вимог, якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Водночас, суд зазначає, що саме лише по собі можливе настання негативних наслідків не є беззаперечною підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, адже суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Суд зауважує, що підстави вважати, що оскаржуваний позивачем наказ відповідача має очевидні ознаки протиправності, на даний час відсутні, й такі обставини підлягають з`ясуванню саме в ході розгляду адміністративної справи з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які учасники справи нададуть суду.

Підсумувавши все наведене вище в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Суддя Н.М. Майстренко