Справа № 160/12938/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
20 травня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 24 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
На виконання ухвали суду від 24.05.2024 року на адресу суду від представника позивача адвоката Каладжиєва О.І., 11.06.2024 року надійшла заява про усунення недоліків, що відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.
Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Частиною першою статті 261 КАС України визначені особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі), суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року по справі №160/13983/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнати протиправною бездіяльність Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області стосовно не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 06.02.2023 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Зобов`язано Божедарівську селищну раду Кам`янського району Дніпропетровської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06.02.2023 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

18.09.2023 року позивач звернулася до Божедарівської селищної ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0709, яка розташована за адресою: Божедарівська селищна рада, Кам`янський район, Дніпропетровська область.

До вищезазначеного клопотання ОСОБА_1 додано копії наступних документів: паспорту заявника; ідентифікаційного коду заявника; графічні матеріали, на яких визначено бажане місце розташування земельної ділянки; витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року по справі №160/13983/23; довіреність уповноваженої особи; паспорту та ІНН уповноваженої особи.

04.12.2023 року позивач звернулась до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року по справі №160/13983/23.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року апеляційну скаргу Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області - задоволено частково. Змінено мотивувальну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року у справі №160/13983/23 та викладено її в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року у справі №160/13983/23 залишено без змін.

Розглянувши постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року по справі №160/13983/23, 27 лютого 2024 року на сорок п`ятій сесії восьмого скликання Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області було прийнято рішення № 34-45/VІІІ Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Так, пунктом 1 вищезазначеного рішення вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель комунальної власності (сільськогосподарського призначення) площею не більше 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0709, яка розташована за адресою: Божедарівська селищна рада, Кам`янського району, Дніпропетровської області - для ведення особистого селянського господарства, відповідно Додатку 1.

Згідно Додатку 1 вищезазначеного рішення вказано, що класифікація видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ), затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2021 р. № 821. Згідно КВЦПЗ така категорія земель як «землі сільськогосподарського призначення» складається із земель з такими цільовими призначеннями, як: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, для ведення фермерського господарства, для ведення особистого селянського господарства тощо. В свою чергу, перелік варіантів цільового призначення земельних ділянок, які передаються в порядку безоплатної приватизації визначено статтею 121 Земельного кодексу України. Серед даного переліку відсутня земельна ділянка з таким цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Беручи до уваги зазначене, така ділянка не може бути отримана в порядку безоплатної приватизації. В зв`язку з цим і не підлягає до застосування порядок безоплатної приватизації земельних ділянок, який встановлений ст. 118 ЗК України. Отже, враховуючи вищенаведене, земельні ділянки на яких розміщені господарські будівлі та споруди (корівник, телятник, свинарник, тощо) можна передати фізичній особі лише на умовах оренди. На підставі вищезазначеного, звернутися з клопотанням до Центру адміністративних послуг Божедарівської селищної ради для надання дозволу на розробку проекту із землеустрою земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Не погодившись з вищевказаним рішенням відповідача, вважаючи його незаконним та протиправним, позивачка звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частинами 6, 7 статті 118 ЗК України визначено, що громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З наведеного встановлено, що відповідач, в даному випадку, має виключні повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність за рахунок земель комунальної власності відповідної територіальної громади.

Поряд з цим, слід зазначити, що наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

Так, за результатами розгляду відповідної заяви громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.

Однак, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, фактично позивач зверталася до Божедарівської селищної ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність саме для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га та рішенням сорок п`ятої сесії восьмого скликання Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 27 лютого 2024 року № 34-45/VІІІ, пункт 1 викладено в наступній редакції: відмовити гр. ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель комунальної власності (сільськогосподарського призначення) площею не більше 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0709, яка розташована за адресою: Божедарівська селищна рада, Кам`янського району, Дніпропетровської області - для ведення особистого селянського господарства, відповідно Додатку 1, так, як відповідно до статті 121 Земельного Кодексу України норми в порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не передбачено, отже суд доходить висновку, що відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив іншу підставу для відмови у наданні дозволу ніж та, яка пеедбачена в ч.7 ст.118 ЗК України.

Суд звертає увагу відповідача, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №803/1244/16.

Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Необхідно зазначити, що вищезазначені положення норм Земельного кодексу України та Закону України Про місцеве самоврядування в Україні надають відповідачу повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язують прийняти рішення, а також визначають підстави, з яких таке рішення, може бути прийняте.

Однак, в даному випадку вимоги Земельного кодексу України та Закону України Про місцеве самоврядування в Україні відповідачем дотримано не було.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що в силу положень ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Згідно з ч.4 ст.116 Земельного Кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Проаналізувавши положення частин 1, 2 ст. 121 ЗК України, Верховний Суд у постановах від 11.12.2019 у справі № 805/181/17-а та від 20 грудня 2019 року у справі №805/177/17-а, дійшов висновку, що стаття 121 Земельного кодексу України передбачає, як граничні розміри земельних ділянок, яку громадянин може отримати за певним призначенням, так і випадок можливості збільшення цього розміру. При цьому, збільшення стосується лише про земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, Земельний кодекс України гарантує громадянину право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 гектара.

Тобто, частина 2 статті 121 Земельного кодексу України застосовується за сукупності двох умов - у разі, коли особа має земельну ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі 2,0 гектара та отримала в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), тому є потреба у її збільшенні понад 2 га.

Вказаний висновок підтриманий 25 травня 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №805/183/17-а, адміністративне провадження №К/9901/32145/18.

Отже, громадянин має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки один і більше разів, проте в межах розмірів, передбачених статтею 121 Земельного кодексу України. Нормами Земельного кодексу України не передбачено обмеження щодо реалізації особою права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства лише однією земельною ділянкою, проте визначено граничний розмір земельної (-их) ділянки (-ок), а саме: не більше 2,0 гектара.

Враховуючи наведене вище суд констатує, що рішення Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 27 лютого 2024 року № 34-45/VІІІ Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, що знаходиться на території Божедарівської селищної ради Дніпропетровської області, суд враховує наступне.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президентом України указом №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжений і триває станом на цей час.

Отже, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану".

Так, Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" (далі - Закон №2145-IX) набув чинності тільки 07.04.2022, яким заборонили надавати дозволи на розробку проекту землеустрою та передавати земельні ділянки у власність. Такі зміни та заборони є тимчасовими на період дії воєнного стану.

Проте цим Законом №2145-ІХ не передбачена заборона щодо звернення з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, про затвердження проекту землеустрою і заборона органу місцевого самоврядування розглянути такі клопотання.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12, від 04.08.2020 у справі №340/2074/19).

Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав, захист законних інтересів і, у випадку задоволення судом його вимог, рішення повинно мати наслідком реальне відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Враховуючи те, що позивач неодноразово зверталась до суду та для забезпечення ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,200 га, що знаходиться на території Божедарівської селищної ради.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області (вул. Кооперативна, буд. 33, смт. Божедарівка, Кам`янський район, Дніпропетровська область, 52323, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Божедарівської селищної раді Кам`янського району Дніпропетровської області № 34-45/VІІІ від 27.02.2024 року «Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства».

Зобов`язати Божедарівську селищну раду Кам`янського району Дніпропетровської області (52310, вул. Кооперативна, 33, смт. Божедарівка, Кам`янський район, Дніпропетровська область, код ЄРДПОУ 04338397) надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, площею не більше 2,0000 га за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0709, яка розташована за адресою: Божедарівська селищна рада, Кам`янського району, Дніпропетровської області.

Стягнути з Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області (вул. Кооперативна, буд. 33, смт. Божедарівка, Кам`янський район, Дніпропетровська область, 52323, код ЄРДПОУ 04338397) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева