Справа № 646/14372/24
Суддя: Янцовська Т. М.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ провадження 2-а/646/80/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Григоренко І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу № 646/14372/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови № 834 від 17.12.2024 р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень, закриття провадження по справі. В обґрунтування позову зазначив, що 10.12.2024 р. оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 377-1 за ст. 210-1 КУпАП за фактом порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію. У протоколі зазначено, що 12.10.2024 р. військовозобов`язаному ОСОБА_1 , поштовим зв`язком AT «Укрпошта» була направлена повістка № 627709, яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за місцем його реєстрації ( проживання), а саме: АДРЕСА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 23.10.2024 р. о 11.00 год. для звірки військово-облікових даних. Таким чином, ОСОБА_2 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак у вказаний час не з 'явився. Повістка про виклик датована 13.10.2024 р., що суперечить змісту протоколу, який є доказом у висунутому звинуваченні про адміністративне правопорушення та, в свою чергу не може слугувати належним та допустимим доказом у справі. Згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено, що позивач не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 «...для визначення призначення на особливий період». Це в свою чергу не відповідає меті виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначеного в повістці від 13.10.2024 року, а саме «...для уточнення даних...». Це ставить під сумнів надіслання саме цієї повістки, приєднаної до матеріалів справи. 28.06.2024 р. при відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення військово-облікових даних позивач був направлений для проходження військо-лікарської комісії та в цей день працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 в нього було вилучено військово-обліковий документ, про що надана розписка № 304 від 28.06.2024 р., який до цього часу не повернутий. Саме надання направлення для проходження ВЛК вважаю теж протиправним, оскільки він є інвалідом дитинства 3 групи, безстроково, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.12.2005 року. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він призову не підлягає, добровільної згоди на призов не надавав та, відповідно направленню на ВЛК не підлягає.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також відзив, в якому просить у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. ОСОБА_1 не скористувався своїм законним правом та не звертався до комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.2 ч. 1 cт. 2З Закону України «Про мобілізаційні підготовку та мобілізацію», як особа, що визнана в установленому порядку особою з інвалідністю. Так, 13.10.2024 року засобами поштового зв`язку AT «Укрпошта» ОСОБА_1 за адресою мешкання ( АДРЕСА_1 ) була направлена повістка №627709 з вимогою прибуття 23.10.2024 року об 11:00 годині для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Поважних причин неприбуття по повістці ОСОБА_1 не надав, тому був поданий у розшук до КВП в Харківській області.

Неприбуття в судове засідання учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 № 377-1 від 10.12.2024 р. складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП.

17.12.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Підставами до прийняття постанови стало те, що у період дії правового режиму воєнного стану, який введений Указом Президента України №64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24,02.2022 р (зі змінами), у порядку, визначеному п.7, ч. 1, ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» при перевірці документів у громадянина ОСОБА_1 було встановлено факт порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію: під час перевірки, відповідно до наданих громадянином та наявних у ІНФОРМАЦІЯ_6 документів було виявлено, що він не з`явився за викликом у строк, зазначений в отриманій ним повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення його призначення на особливий період. ЄДРПВР «ОБЕРІГ» було сформовано повістку про виклик військовозобов`язаного. Укрпоштою було оповіщено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11 год. 23.10.2024 р. Комісією складено Акт про неявку ОСОБА_1 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 від 2310.2024 р.

Відповідно до розписки № 304 від 28.06.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_7 у позивача ОСОБА_1 вилучений військово-обліковий документ № 000508 з метою внесення змін.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 9 КАС України в якості одного з принципів адміністративного судочинства вказує диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно із пунктами 40-41 Порядку № 560 під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Матеріали справи не містять ані копії повістки із особистим підписом позивача про її отримання, ані відеозапису процесу вручення повістки чи ознайомлення з її змістом, ані акту про відмову від її отримання, ані зворотного повідомлення від установи поштового зв`язку про її надсилання.

З огляду на те, що єдиним доказом оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 є протокол та спірна постанова, відповідачем не доведено дотримання встановленого законом порядку вручення повістки, а тому такі докази беззаперечно не можуть бути взяті за основу в якості підтвердження обставин вручення повістки.

Суд звертає увагу, що вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені ч. 1 ст. 256 КУпАП, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Разом з тим, в порушення вимог вищезазначеної ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол містить розбіжності, оскільки в ньому зазначено як про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, тобто без визначення частини відповідної статті, так і про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Зміст оскаржуваної постанови не відповідає змісту протоколу № 377-1 від 10.12.2024 р. про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 викликався повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1 для звірки військово-облікових даних. В той же час, в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом у строк, зазначений у повістці, для визначення його призначення на особливий період.

Суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність винесення оспорюваної постанови про адміністративне правопорушення не доведена. Відповідачем при винесенні постанови не враховані докази передбачені ст. 251 КУпАП та обставини визначені у ст. 280 КпАП України. Отже, оскаржувана постанова не відповідає ст. 283 КУпАП, а тому вимоги позивача про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто нормами чинного законодавства не передбачено при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визнаннядій неправомірними, постанови незаконною, а тому в цій частині позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 287-289 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 241-246, 286 КАС України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 834 від 17.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАПта накладення адміністративного стягнення скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позову у задоволенні відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Т.М. Янцовська