Справа № 420/37494/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області), в якому позивач просить суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Полтавській області №28 від 25.10.2024 року щодо відмови у зарахуванні йому ОСОБА_1 , страхового стажу перебування в лавах радянської армії в період з 18.11.1987 по 30.11.1989 року; - зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до страхового стажу його ОСОБА_1 , перебування в лавах радянської армії в період з 18.11.1987 по 30.11.1989 року; - зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії йому - ОСОБА_1 , з урахуванням страхового стажу в період з 18.11.1987 по 30.11.1989 року перебування в лавах радянської армії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він отримує пенсію по інвалідності, звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії, у звязку з незарахуванням до страхового стажу під час призначення пенсії періоду перебування в лавах радянської армії з 18.11.1987 по 30.11.1989 року.

Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області №28 від 25.10.2024 року про вімову в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що дата видачі військового квитка НОМЕР_1 виправлена, дата зарахувания на військову службу написана іншим чорнилом, після запису про звільнення відсутня печатка, а також те, що довідка від 18.10.2024 №4/2/1907 ІНФОРМАЦІЯ_1 видана не на підставі первинних документів.

Позивач вважає прийняте рішення протиправним, оскільки підставою для зарахування спріного періоду є відомості, що підтверджуються трудовою книжкою. Оскільки основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка, яка містить необхідні записи про проходження військової служби, є безпідставним незарахування до страхового стажу спірного періоду.

Ухвалою суду від 05.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ст.263 КАС України.

Представник ГУ ПФУ в Полтавській області подав відзив на позов, у якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області як отримувач пенсії по інвалідності, до якого ОСОБА_1 18.10.2024 року звернувся із заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку з наданням додаткоивх документів.

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто ГУ ПФУ в Полтавській області та за результатами розгляду прийнято рішення №28 від 25.10.2024 року, яким відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки відсутні правові підстави.

Аналіз наданої ОСОБА_1 заяви від 18.10.2024, щодо врахування до страхового стажу періоду проходження військової служби з 18.11.1987 по 30.11.1989 на підставі військового квитка НОМЕР_1 від 22.10.1987 та довідки №4/2/1907 від 18.10.2024 свідчить про відсутність права на перерахунок пенсії, оскільки дата видачі військового квитка виправлена, дата зарахування на військову службу дописана іншим чорнилом, після запису про звільнення відсутня печатка, підставою видачі довідки зазначено військовий квиток НОМЕР_1 від 22.10.1987, а не первинні документи.

Управління звертає увагу суду на те, що позивачем до заяви від 18.10.2024 трудову книжку не було надано, про що свідчить розписка-повідомлення про прийняття заяви та документів. ГУ ПФУ в Полтавській області вважає, що рішення прийнято правомірно.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

Сторонами не заперечується, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та згідно з пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 від 18.01.2024 року отримує пенсію по інвалідності 3 групи загальне захворювання.

18.10.2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою №13996 щодо перерахунку пенсії по інвалідності, до заяви додавались копії паспорту, РНОКПП військового квитка НОМЕР_1 від 22.10.1987 та довідки №4/2/1907 від 18.10.2024.

Заяву №13996 від 18.10.2024 року за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Полтавській області та прийнято рішення №28 від 25.10.2024 року, яким відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Згідно з рішенням аналіз наданої ОСОБА_1 заяви від 18.10.2024, щодо врахування до страхового стажу періоду проходження військової служби з 18.11.1987 по 30.11.1989 на підставі:

військового квитка НОМЕР_1 від 22.10.1987, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідчить про відсутність права на перерахунок пенсії, оскільки дата видачі військового квитка виправлена, дата зарахування на військову службу дописана іншим чорнилом, після запису про звільнення відсутня печатка;

довідки № 4/2/1907 від 18.10.2024, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 свідчить про відсутність права на перерахунок пенсії, оскільки підставою видачі довідки зазначено військовий квиток НОМЕР_1 від 22.10.1987, а первинні документи.

Позивач, вважаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії №28 від 25.10.2024 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ст.1 Закону №1058-IV в редакції від 24.08.2024, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що перерахунок пенсій за віком, по перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії у зв`язку з введенням у дію цього Закону (про стаж роботи, заробіток, сімейний стан та інші), то пенсія знову перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців перед поданням додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію цього Закону.

Позивач, вважаючи, що має право на зарахування до страхового стажу періоду військової служби, 18.10.2024 року звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою №13996 про перерахунок пенсії по інвалідності, за результатом розгляду якої за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято оскаржуване рішення №28 від 25.10.2024 року, згідно якого у заявника відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби з 18.11.1987 по 30.11.1989 року.

Досліджуючи правомірність неврахування пенсійним органом вищезазначеного періоду військової служби, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом першим Порядку підтвердження наявного стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637) (в редакції від 28.09.2022 року) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування - є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з підпунктом 1.1. пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

На період внесення записів до трудової книжки позивачки в рамках спірних періодів трудової діяльності діяла Інструкція №162, яка втратила чинність на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993. З 29.07.1993 року по сьогодні діє Інструкція №58.

Відповідно до п.1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Пунктом 2.1. Інструкції №162 встановлено, що заповнення трудових книжок і вкладишів до них виробляється на мові союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округу, на території яких розташоване дане підприємство, установа, організація, і офіційною мовою СРСР.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сталою практикою Верховного Суду є посилання на дотримання суб`єктами владних повноважень положень законодавства, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так у постанові від 02.12.2021 по справі №263/9464/16-а Верховний Суд зазначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній орган Пенсійного Фонду має право обчислити трудовий стаж на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також інших первинних документів (довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів та угод з відмітками про їх виконання, та ін.).

Вказана правова позиція відповідає усталеній практиці Верховного Суду у цій категорії справ.

У постанові від 20.01.2022 року у справі №591/7003/16а Верховний Суд вказує, що у касаційній скарзі відповідач заперечує проти зарахування до трудового стажу, який дає позивачці право на призначення пенсії на пільгових умовах, посилаючись на відсутність уточнюючих довідок.

Також у постановах від 25.09.2018 у справі №242/65/17, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17 та від 12.12.2019 у справі №423/405/17 Верховний Суд зазначив, що відповідно до ст.62 Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У постанові від 20.01.2022 року у справі №591/7003/16а 27 зазначено, що колегія суддів не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.

Згідно з трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_4 у ній містяться записи проходження військової служби з 18.11.1987 по 30.11.1989 року, отже вказаний період підлягає зарахуванню до страхового стажу без надання уточнюючих документів. Підставою внесення запису №5 трудової книжки зазначено військовий квиток НОМЕР_1 .

Таким чином, трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_4 підтверджується спірний період проходження військової служби з 18.11.1987 по 30.11.1989 року.

Відповідно до пункту 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Військовим квитком НОМЕР_1 , виданим Суворовським районним воєнним комісаром Херсонської області 22.10.1987 року, підтверджується, що ОСОБА_1 18.11.1987 року ІНФОРМАЦІЯ_3 призваний на військову службу 18.11.1987 року, на підставі наказу МО СРСР 1989 р. №341 звільнений в запас в ІНФОРМАЦІЯ_5 30.11.1989 року.

Відповідач вважає, що період проходження військової служби військовий квиток НОМЕР_1 не підлягає врахуваню, оскільки дата його видачі виправлена, дата зарахування на військову службу дописана іншим чорнилом, а після запису про звільнення відсутня печатка.

Однак, заявлені ГУ ПФУ в Полтавській області недоліки не спростовують відомості щодо періоду проходження позивачем військової служби, які наявні у військовому квитку НОМЕР_5 , а також містяться в трудовій книжці позивача.

Суд вважає, що військовий квиток НОМЕР_1 є належним та допустимим доказом проходження позивачем військової служби з 18.11.1987 по 30.11.1989 та був наданий пенсійному органу.

Отже, період проходження позивачем військової служби з 18.11.1987 по 30.11.1989 підлягає зарахуванню до страховго стажу позивача.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені ст.245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд вважає, що ГУ ПФУ в Полтавській області, приймаючи оскаржуване рішення, діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для перерахунку пенсії позивачу, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення, яким відмовлено позивачу в перерахунку пенсії.

Суд дійшов висновку, що рішення №28 від 25.10.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням дискреційних повноважень відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та захисту шляхом: визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області №28 від 25.10.2024 та зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області (суб`єкта владних повноважень, яким прийнято оскаржуване рішення) повторно розглянути заяву позивача №13996 від 18.10.2024 року про перерахунок пенсії по інвалідності, зарахувавши до його страхового стажу період проходження військової служби з 18.11.1987 по 30.11.1989 року.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Суд вважає, що по даній справі з ГУ ПФУ в Політавській області (суб`єкта владних повноважень, яким приймалось оскаржуване рішення) за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності №28 від 25.10.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №13996 від 18.10.2024 року про перерахунок пенсії по інвалідності, зарахувавши до його страхового стажу період проходження військової служби з 18.11.1987 по 30.11.1989 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва