Справа № 951/830/24
Суддя: Чапаєв Р. В.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 951/830/24
Провадження №2-а/951/35/2024
УХВАЛА

27 грудня 2024 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., розглянувши клопотання представника відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про виклик свідка у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області щодо оскарження рішення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У Козівському районному суді Тернопільської області на розгляді перебуває вказана адміністративна справа.

Разом із відзивом 10.12.2024 представник відповідача подала клопотання про виклик та допит свідка поліцейського СПД №1 (смт.Козова) ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 .

Представник позивача адвокат Терлюк О.Я. 26.12.2024, тобто до початку судового засідання, подав заперечення щодо поданого клопотання про виклик та допит як свідка ОСОБА_2 .

Дослідивши зміст поданого клопотання та матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 73 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 65 КАС України визначено, що як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з?ясувати у справі. Свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Свідок зобов?язаний з?явитися до суду за його викликом і дати правдиві показання про відомі йому обставини.

Відповідно до ч.2 ст.92 КАС України у заяві про виклик свідка зазначаються його ім?я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Всупереч вимогам вказаної статті, позивач не зазначає про обставини, які можуть підтвердити даний свідок.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.04.2020 у справі № 161/5372/17 погодився з рішенням суду апеляційної інстанції, зазначивши, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об?єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об?єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд зауважив, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Також вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі. Тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Суд також вважає, що ОСОБА_3 є зацікавленою особою, оскільки саме він виносив оскаржувану постанову і виклав в ній опис обставин, установлених ним при розгляді адміністративної справи, а тому суд не вбачає підстав для допиту його як свідка у справі.

Враховуючи предмет та підстави позову, суд вважає, що у даній справі обставини, на які посилаються сторони, можливо встановити лише з документів.

Зважаючи на викладене вище, клопотання про виклик свідка задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.72-73, 80, 92, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача про виклик свідка відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, окремо оскарженню не підлягає, заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду по суті заявлених вимог.

Суддя Р.В. Чапаєв