Справа № 380/23624/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 рокусправа № 380/23624/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог від 10.12.2024, просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 17.05.2024 року номер справи 43 про відмову в призначенні пенсії у разі втрати годувальника;

зобов`язати зарахувати до страхового стажу період отримання матеріальної допомоги з безробіття: з 29.11.2002 року по 27.03.2003 року в Львівській філії Львівського обласного центру зайнятості;

зобов`язати призначити пенсію у разі втрати годувальника від 10.05.2024 року.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що оскільки у трудовій книжці годувальника зазначено, в тому числі, що він з 29.11.2002 по 27.03.2003 (наказ №333 від 29.11.2002) отримував допомогу з безробіття, а відтак у нього достатній страховий стаж у разі втрати годувальника на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Не погоджуючись з відмовою відповідача в призначенні пенсії, позивач звернулася за захистом своїх прав та інтересів з позовом до суду.

Ухвалою суду від 11.12.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 (дата заповнення 09.04.2003) убачається, що ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зокрема серед іншого, з 29.11.2002 року розпочато матеріальну допомогу з безробіття, згідно п.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та 27.05.2003 року припинено виплату з матеріальної допомоги з безробіття, відповідно до п.п.12 п. 1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка №1350.12.1-964/24 від 24.04.2024, яка видана гр. ОСОБА_2 про те, що він з 31.05.2002 до 13.07.2003 перебував на обліку як безробітний у Раваруській філії Жовківського районного центру зайнятості та протягом цього періоду отримував матеріальне забезпечення на випадок безробіття, в тому числі, матеріальну допомогу з безробіття відповідно до п.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 29.11.2002 року (наказ №333 від 29.11.2002) до 27.05.2003 року (наказ №2247 від 28.05.2003). У даній довідці зазначено, що період отримання матеріальнго забезпечення на випадок безробіття зараховується до загального загального трудового стажу (п.п. ж) п.1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення».

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 (дата видачі 04.04.2024) ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 63 роки про що 04 квітня 2024 року складено актовий запис №91.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 Серії НОМЕР_3 (дата видачі 03.10.2011) його батьком є ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

З матеріалів справи убачається, що позивач зверталася з заявою від 10.05.2024 до територіальних органів Пенсійного фонду України за призначенням / перерахунком пенсії у разі втрати годувальника.

Відповідач прийняв рішення від 17.05.2024 року номер справи 43 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю у годувальника необхідного страхового стажу роботи відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В даному рішенні, в тому числі, зазначено, що дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 10.05.2024, призначення пенсії у разі втрати годувальника, вік померлого 63 роки, страховий стаж становить 14 років 11 місяців 14 днів. До загального стразового стажу зараховано всі періоди роботи, згідно поданих документів. Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із змінами, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, зазначеного у частині другій статті 32 цього Закону: особа після досягнення пенсійного віку - 15 років. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Будь-яких інших підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу у тексті оскарженого рішення пенсійний орган не виклав.

При цьому, відповідачем в оскаржуваному рішенні жодним чином не заперечувалось, що загальний страховий стаж годувальника складає 14 років 11 місяців 14 днів.

Не погодившись з такими рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є рішення від 17.05.2024 року номер справи 43 про відмову в призначенні пенсії.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами частини другої статті 36 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.45 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Пунктом «а» частини третьої статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

При цьому, згідно положень ст.62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї статті постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 3 Порядок №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, загальний порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, (чинною на час набуття позивачем трудового стажу у спірних періодах) (далі - Інструкція №58).

Відповідно до п.1.1. Інструкції №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Як убачається з матеріалів справи, а саме із стажу для розрахунку ОСОБА_2 , форми РС-право, номер ПС: 43, вид пенсії: у разі втрати годувальника, прізвище: ОСОБА_1 , то старховий стаж з урахуванням перетину періодів становить 14 років 11 місяців 14 днів, без урахування спірного періоду.

Однак, суд зазначає, що з 29.11.2002 року ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 63 роки було розпочато матеріальну допомогу з безробіття та припинено її 27.05.2003 року, що підтверджується трудовою книжкою, яка є основними документом у відповідності до ст.62 Закону №1788-ХІІ та Інструкції №58.

Крім того, з довідки №1350.12.1-964/24 від 24.04.2024, яка видана гр. ОСОБА_2 видно, що з 31.05.2002 до 13.07.2003 він перебував на обліку як безробітний у Раваруській філії Жовківського районного центру зайнятості та протягом цього періоду отримував матеріальне забезпечення на випадок безробіття, в тому числі, матеріальну допомогу з безробіття відповідно до п.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 29.11.2002 року (наказ №333 від 29.11.2002) до 27.05.2003 року (наказ №2247 від 28.05.2003).

Відтак, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений соціальної захищеності та пенсійного страхового стажу за час періоду одержання допомоги по безробіттю, зазначеної у трудовій книжці, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності відмови позивачу у призначені пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п.3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Такий критерій правомірності відповідачем дотриманий не був.

З огляду на викладене, спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обраному позивачем способу захисту судом враховано таке.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведена норма вказує на те, що завданням адміністративних судів є вирішення спору.

Оскільки оскаржене рішення є необґрунтованим, в тому числі, в частині визначення страхового стажу в частині періоду отримання матеріальної допомоги з безробіття (з 29.11.2002 року по 27.03.2003 року) позивача, який не був зарахований згідно записів трудової книжки годувальника, а також вимога щодо здійснення призначення пенсії у разі втрати годувальника, як просить позивач, то суд вважає, що спір між сторонами у цій частині ще не виник, а тому такі вимоги є передчасними, задоволенню не підлягають, а відтак в цій частині позовних вимог слід відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

При цьому, суд, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву позивача щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника із зарахуванням до страхового стажу періоду отримання матеріальної допомоги з безробіття: з 29.11.2002 року по 27.03.2003 року в Львівській філії Львівського обласного центру зайнятості з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Суд відзначає, що дії зобов`язального характеру щодо зарахування до трудового (страхового) стажу період роботи позивача має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував таке питання за заявою заявниці, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, який приймав спірне рішення.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 08.02.2024 року у справі №500/1216/23 та від 09.07.2024 року у справі №240/16372/23, який в силу приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом під час вирішення цього спору.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області від 17.05.2024 року номер справи 43 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (адреса: 61022, Харківська область, м.Харків, пл.Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) з урахуванням правової оцінки, наданої судом, повторно розглянути заяву від 10.05.2024 року ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника із зарахуванням до страхового стажу період отримання матеріальної допомоги з безробіття: з 29.11.2002 року по 27.03.2003 року в Львівській філії Львівського обласного центру зайнятості.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (адреса: 61022, Харківська область, м.Харків, пл.Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович