Справа № 162/1184/24
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/1184/24
Провадження № 2-а/162/99/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 грудня 2024 року селище Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Любешівського районного суду Волинської області 27.12.2024 надійшов поштою адміністративний позов ОСОБА_1 (далі Позивача) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , Відповідача) про скасування постанови серії ВН № 513 від 11.11.2024 за справою про адміністративне правопорушення.

Дата подання цього позову на пошту не відома, оскільки дата відбитка поштового календарного штемпеля, яка міститься на поштовій марці конверту, є нечитабельною, а штриховий кодовий ідентифікатор на конверті взагалі відсутній.

Позивач просить поновити йому пропущений строк звернення до суду, оскільки розгляд справи відповідачем проведений без його участі, повідомлення про розгляд справи, всупереч вимогам ст. 177-2 КУпАП, йому не надходило. Відомості про час і місце розгляду справи, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, вважає неналежним сповіщенням його про час і місце розгляду справи. Тому вважає, що відповідачем не дотримано процедури та порядку розгляду справи. З копією оскаржуваної постанови позивач ознайомився 10.12.2024, коли отримав її копію.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам КАС України, суд вважає, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, з підстав невідповідності вимогам ч.6 ст. 161, ч. 2 ст. 286 КАС України.

Як убачається із доданої до позовної заяви копії оскаржуваної постанови ВН № 513, постановленої начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , вона датована 11.11.2024.

Таким чином, останнім днем звернення до суду із вказаним позовом щодо постанови ВН № 513 було 21.11.2024.

Утім, позивач звернувся з цим позовом лише в грудні 2024 року, тобто, з пропуском десятиденного строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

У своїй позовній заяві позивач не заперечує, що 23.10.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно нього у його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, у якому містились також відомості про місце та час розгляду даної справи. Копію цього протоколу позивач отримав 23.10.2024.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови). Особливістю перебігу строку, встановленого зазначеною нормою, є те, що він розпочинається з дня ухвалення суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, в аспекті цієї справи з дня ухвалення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 постанови ВН № 664.

Згідно з ч.6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. §33 рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (заява №45783/05).

ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»/«Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» (заява №28090/95) зазначив, що правила стосовно строків оскарження, безсумнівно, мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні очікувати, що ці правила будуть застосовуватися (§45).

Стосовно строків в адміністративному процесі Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.10.2023 (справа №990/139/23, провадження №11-133заі23) вказала таке:

«Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, унаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо його прийнято за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день точно встановити неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому сполуку «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод, щоб дізнатися, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Отже, реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення, адже нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою».

З матеріалів позову слідує, що 23.10.2024 щодо позивача у його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП. Під час складення протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, як особі, яку притягують до адміністративної відповідальності, у тому числі й право на оскарження постанови. Окрім того, позивачу в цьому протоколі було повідомлено про те, що розгляд справи щодо нього відбудеться о 11 год 00 хв 11.11.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за відповідною адресою і надано позивачу копію вищевказаного протоколу, про що свідчать його особисті підписи у протоколі (а.с.8).

Тож позивач був своєчасно, належним чином повідомлений про місце та час розгляду його справи про адміністративне правопорушення, а також про його право оскаржити постанову у справі.

Отже позивач не міг не знати, що стосовно нього ІНФОРМАЦІЯ_3 11.11.2024 буде розглядати справу про адміністративне правопорушення й з високою вірогідністю (ураховуючи зміст протоколу від 23.10.2024) щодо нього буде ухвалено постанову.

Тому особа, повідомлена у встановлений законом спосіб про місце та час розгляду її справи про адміністративне правопорушення, з метою належного захисту своїх прав і свобод має ураховувати вимоги законодавства й вчиняти відповідні дії, зокрема з`явитися на розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке розглядається щодо неї, крім випадків, коли це неможливо з поважних причин, або вжити інших ефективних заходів для свого захисту.

Суд зазначає, що у справі відсутні докази щодо поважності відсутності позивача 11.11.2024 в ІНФОРМАЦІЯ_2 під час ухвалення постанови ВН №513.

Згідно з ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач пропустив передбачений ч.2 ст. 286 КАС України строк звернення до суду з позовом, а підстави, вказані ним у заяві, не вбачає поважними.

Як вказано в ч. 1 та ч. 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху, надавши можливість позивачу ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали звернутися із повторною заявою про поновлення пропущеного строку та обґрунтувати нові підстави поважності пропуску строку звернення до суду, надавши відповідні докази у відповідності до вимог ч. 6 ст. 161 КАС України.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 286, 294 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Визнати зазначені позивачем причини пропуску процесуального строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення - неповажними.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення копії цієї ухвали, а саме: подати заяву про поновлення пропущеного строку та вказати інші підстави для поновлення строку звернення з цим адміністративним позовом із наданням доказів на підтвердження таких підстав.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Копію цієї ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич