Справа № 320/42595/23
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року місто Київ № 320/42595/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №010-2655 від 17.03.2023 на суму 1715,75 грн, №010-2655 від 17.03.2023 на суму 3284,79 грн, №010-2655 від 17.03.2023 на суму 4660,37 грн, №010-2655-UA0624772 від 29.05.2023 на суму 35046,00 грн, №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 на суму 342284,15 грн, №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 на суму 50640,00 грн, №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 на суму 155262,00 грн, №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 на суму 25494,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання відповідно, встановлено строки для подання заяв по суті та доказів.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням відповіді на відзив на позовну заяву зазначено, що згідно з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями безпідставно нараховані грошові зобов`язання за належні позивачу об`єкти нерухомого майна, які не були об`єктом оподаткування у 2022 році з огляду на положення пункту 69.22 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), які передбачають, що не нараховують та не сплачують податок фізичні особи за об`єкти нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України: за 2021 та 2022 роки за об`єкти житлової нерухомості; з 31 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року за об`єкти нежитлової нерухомості.

Позивач зазначає, що відповідна земельна ділянка розташована у місті Києві, територія якого була включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 (далі - Перелік №309).

Доводи відповідача про відкликання податкових повідомлень-рішень від 17.03.2023 №010-2655, №010-2655, №010-2655 не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до податкових повідомлень-рішень від 29.05.2023 №010-2655-UA0624772, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424, нараховані податкові зобов`язання за об`єкти нежитлової нерухомості з урахуванням невірних кодів Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації, які передбачає Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, затверджений наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507 (ДК 018-2000). При цьому, позивач надав контролюючому органу достовірні відомості про коди відповідних об`єктів за ДК 018-2000, а саме експертні висновки від 30.09.2021 АС1 №2027306 та АС4 №2027301, від 06.10.2021 АС1 №2027901.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якому заперечив проти задоволення позову з огляду на необґрунтованість позовних вимог.

Вказав, що з податкові повідомлення-рішення від 17.03.2023 №010-2655, №010-2655, №010-2655 вважаються відкликаними та не можуть бути скасовані судом.

Під час винесення податкових повідомлень-рішень від 29.05.2023 №010-2655-UA0624772, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424 враховані експертні висновки від 30.09.2021 АС1 №2027306 та АС4 №2027301. При цьому, такі висновки дійсні з 30.09.2021 і саме з цієї дати породжують юридичні наслідки, у тому числі й врахування зазначених у них коефіцієнтів під час прийняття зазначених рішень.

Дослідивши докази, суд установив.

Відповідно до поданої позивачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (довідка від 06.03.2023 №324944126) він є власником:

- квартири АДРЕСА_1 , загальна площа 51,10 кв.м;

- квартира, об`єкт житлової нерухомості, адреса: АДРЕСА_2 , загальна площа 65,8 кв.м;

- автопарк-допоміжний корпус (літ З-2) група приміщень №4, не є об`єктом житлової нерухомості, загальна площа 844 кв.м., АДРЕСА_3 ;

- автопарк-допоміжний корпус (літ З-2) група приміщень №5, не є об`єктом житлової нерухомості, загальна площа 424,9 кв.м., АДРЕСА_3 ;

- автопарк-допоміжний корпус (літ З-2) група приміщень №1, 2, 3 не є об`єктом житлової нерухомості, загальна площа 2587,7 кв.м., АДРЕСА_3 ;

- нежилі приміщення №№29, 29а (в літ. А ), не є об`єктом житлової нерухомості, загальна площа 584,1 кв.м (№29а - підвал, загальна площа 252,50 кв. м., приміщення АДРЕСА_4 ;

- нежитлова будівля (літ. Г), не є об`єктом житлової нерухомості, загальна площа 7727,9 кв. м., АДРЕСА_3 .

В ході нарахування позивачу грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як власнику вказаного майна, проведення звірки та часткової оплати позивачем податкових зобов`язань, ГУ ДПС у м. Києві прийняті, зокрема, податкові повідомлення-рішення:

- №010-2655 від 17.03.2023 за 2021 рік на суму 1715,75 грн за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 51,10 кв.м;

- №010-2655 від 17.03.2023 за 2021 рік на суму 3284,79 грн за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 65,8 кв.м;

- №010-2655 від 17.03.2023 за 2022 рік на суму 4660,37 грн за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 65,8 кв.м;

- №010-2655-UA0624772 від 29.05.2023 за 2021 рік на суму 35046,00 грн за офісні та складські приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 584,1 кв.м;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 за 2021 рік на суму 342284,15 грн за гаражі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 5704,74 кв м;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 за 2021 рік на суму 50640,00 грн за складські приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 844 кв.м;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 за 2021 рік на суму 155262,00 грн за складські приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 2587,7 кв.м;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 за 2021 рік на суму 25494,00 грн за складські приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 . загальною площею 424,9 кв.м.

Позивач не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з позовом.

Оцінивши докази, суд дійшов з наступних висновків.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно підпункту 266.3.1. пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

В подальшому період воєнного стану продовжувався і триває на момент розгляду справи судом.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України Верховною Радою України 15.03.2022 був прийнятий Закон України №2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", яким пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України був доповнений, зокрема, підпунктом 69.14 такого змісту:

"Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України".

Відповідно до пункту 69.22 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України не нараховують та не сплачують податок фізичні особи за об`єкти нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України: за 2021 та 2022 роки за об`єкти житлової нерухомості; з 31 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року за об`єкти нежитлової нерухомості.

Пунктом 4 цього Закону Кабінету Міністрів України доручено невідкладно забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Аналіз підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України дозволяє зробити висновок про те, що не підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності):

1) за земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб та розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації;

2) за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

При цьому для застосування вказаної пільги тривалість ведення бойових дій на відповідній території не має правового значення.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні визначеного Кабінетом Міністрів України переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, що стала наслідком бездіяльності Уряду, не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян чи юридичних осіб, які наділені такими правами.

Введення воєнного стану в України надавала позивачу право на застосування податкової пільги, передбаченої підпунктом 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, незалежно від того, визначений Кабінетом Міністрів України відповідний перелік територій чи ні.

06.12.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", в пункті 1 якої встановлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України було прийнято наказ №309, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф.

Згідно Переліку №309 з 24 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року вся територія міста Києва визнається територією, на якій велися бойові дії.

Вказаний Перелік підтверджує правомірність позиції позивача про те, що на території міста Києва велися бойові дії, що, як наслідок, звільняє позивача від обов`язку по нарахуванню та сплаті до бюджету орендної плати за земельні ділянки, розташовані на такій території, та надає право на коригування податкових зобов`язань шляхом подання уточнюючої звітності.

Також слід зазначити, що 06.05.2023 набув чинності Закон України від 11.04.2023 №3050-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" (далі - Закон №3050), який визначає можливість уточнення податкових зобов`язань платниками Податку, які до дати набрання чинності Законом №3050 задекларували за 2022- 2023 роки податкові зобов`язання за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих рф територіях України, включених до Переліку територій. Такі платники мають право відкоригувати нараховані податкові зобов`язання за період 2022 та 2023 роки шляхом подання уточнюючих податкових декларацій за відповідний період.

Підпункт 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України у редакції Закону №3050 передбачає, що складені, надіслані (вручені) до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" податкові повідомлення-рішення про сплату плати за землю, за земельні ділянки, визначені пунктом 288.8 статті 288 цього Кодексу, підлягають скасуванню (відкликанню), а грошові зобов`язання та борг, визначені контролюючим органом по платі за землю, анулюванню.

Відповідач зазначає, що податкові повідомлення-рішення від 17.03.2023 №010-2655, №010-2655, №010-2655 вважаються відкликаними та не можуть бути скасовані судом. Відповідач, визнавши необхідність скасування вказаних податкових повідомлень-рішень, не надав доказів відкликання вказаних рішень, зокрема інформації з Єдиного реєстру податкових повідомлень-рішень контролюючих органів, надісланих (вручених) платникам податків, щодо дати їх відкликання.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.03.2023 №010-2655, №010-2655, №010-2655.

Податковими повідомленнями-рішеннями від 29.05.2023 №010-2655-UA0624772, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424, нараховані податкові зобов`язання за об`єкти нежитлової нерухомості за 2021 рік, а тому вказані положення пунктів 69.14 та 69.22 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України до них не застосовуються.

Разом з цим, позивач зазначає, що при нарахуванні податкових зобов`язань згідно вказаних рішень відповідач помилився у класифікації відповідних об`єктів нерухомості, у зв`язку із чим застосував неналежні ставки податку.

Інструментом ідентифікації об`єктів нерухомості в частині їх належності до відповідних типів нерухомого майна є, зокрема, Класифікатор №507 (ДК 018-2000) як складова частина Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації, призначений для використання органами центральної виконавчої влади та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.

Визначення належності об`єкта нежитлової нерухомості (будівлі, приміщення) до того чи іншого класу будівель проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з врахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості, згідно з Класифікатором.

ДК 018-2000 використовується для визначення статусу нежитлового приміщення, від якого залежить ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, яке не зазначене у реєстрі прав на речове майно, реєстрі прав на нерухоме майно, але визначено у технічній документації на об`єкт нерухомого майна.

В Розділі 1 ДК 018-2000 вказано, що будівлі класифікуються за їx функціональним призначенням. Будівлі, що використовуються або запроектовані для декількох призначень (комбіноване житло, готель і контора), повинні бути ідентифіковані за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення.

Головне призначення (тип) об`єкту нерухомого майна, визначене за функціональним призначенням нежитлових приміщень згідно експлікації технічного паспорту за Методикою ДК 018-2000.

Позивач стверджує, що коди відповідних будівель за ДК 018-2000 вказані у експертних висновках від 30.09.2021 АС1 №2027306 та АС4 №2027301, з урахуванням яких відповідач мав нарахувати такі суми податку за податковими повідомленнями-рішеннями:

- №010-2655-UA0624772 від 29.05.2023 суму в розмірі 23364 грн, замість нарахованої 35046,00 грн;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 суму в розмірі 136913,76 грн, замість нарахованої 342284,15 грн;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 суму в розмірі 33760,00 грн, замість нарахованої 50640,00 грн;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 суму в розмірі 103508,00 грн, замість нарахованої 155262,00 грн;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 суму в розмірі 16996,00 грн, замість нарахованої 25494,00 грн.

Водночас, відповідач не заперечує достовірність кодів відповідних будівель за ДК 018-2000, які вказані у експертних висновках від 30.09.2021 АС1 №2027306 та АС4 №2027301.

Так, у відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що контролюючим органом щодо усіх нежитлових приміщень позивача була застосована ставка податку 1,500 через відсутність інформації щодо цільового призначення таких приміщень і, відповідно, відсутність підстав для застосування інших ставок податку. Позивачем разом із заявою про проведення звірки від 03.05.2023 було надано експертні висновки від 30.09.2021 АСІ №2027306 АС4 №2027301. Однак, в пункті 8 експертних висновків зазначено, що "Експертний висновок дійсний з дати його складення до моменту зміни функціонального призначення об`єктів нерухомого майна його власником". Отже такі висновки є дійсними з 30.09.2021, і лише з цього моменту породжують юридичні наслідки у вигляді зміни ставок податку.

Після проведення звірки в розрахунках (та в податкових повідомленнях рішеннях за вересень та подальші місяці щодо об`єкта оподаткування за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна, буд. 47: 4. Нежитлова будівля літ "Г", загальна площа 7727,9 кв.м., код ДКБС 1242.1 Гаражі (згідно висновку) в графі тип об`єкта замість "Нежитлова будівля" зазначається "Гаражі" та використовується коефіцієнт 0,400.

Такий розрахунок відповідає іншому рішенню Київської міської ради, а саме №902/7558 від 19.05.2019 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві", яким внесено зміни до таблиці №1 додатка 1 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві" (у редакції рішення Київської міської ради від 18.10.2018 №1910/5974) за кодами класифікації будівель та споруд шляхом викладення п. 1242.1 в такій редакції: "1242.1 Гаражі наземні 0,400".

Аналогічний підхід застосовується для інших об`єктів оподаткування щодо яких винесено податкові повідомлення рішення після проведення звірки даних. Всі типи об`єктів нежитлової нерухомості згідно функціонального призначення (використання), що були використані при проведені розрахунків надані позивачем у експертних висновках.

Застосування відкоригованих після звірки податкових ставок, підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями від 29.05.2023 №010-2655, №010-2655, №010-2655, №010-2655, №010-2655.

Щодо вказаних доводів відповідача, то суд зазначає, що згідно з підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Судом установлено, що позивач є власником: - автопарк-допоміжний корпус (літ З-2) група приміщень №4, не є об`єктом житлової нерухомості, загальна площа 844 кв.м., м. Київ, вул. Електротехнічна, буд. 47; - автопарк-допоміжний корпус (літ З-2) група приміщень №5, не є об`єктом житлової нерухомості, загальна площа 424,9 кв.м., м. Київ, вул. Електротехнічна, буд. 47; - автопарк-допоміжний корпус (літ З-2) група приміщень №1, 2, 3 не є об`єктом житлової нерухомості, загальна площа 2587,7 кв.м., м. Київ, вул. Електротехнічна, буд. 47; - нежилі приміщення №№29, 29а (в літ. А ), не є об`єктом житлової нерухомості, загальна площа 584,1 кв.м (№29а - підвал, загальна площа 252,50 кв. м., приміщення №29 - перший поверх, загальна площа 331,60 кв. м), м. Київ, вул. Соловцова Миколи буд. 3; - нежитлова будівля (літ. Г), не є об`єктом житлової нерухомості, загальна площа 7727,9 кв. м., АДРЕСА_3 .

У додатку до експертного висновку Державного підприємства "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві" міністерства розвитку громад та територій України від 30.09.2021 АС4 №2027301 наведено перелік об`єктів нерухомого майна фізичної особи ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 , із зазначенням назви об`єкта (тип об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості), функціонального призначення (використання) об`єкта та визначеного ними коду об`єкта за державним класифікатором будівель та споруд ДК018:2000:

1) автопарк-допоміжний корпус, літ. "З-2", група приміщень №4, загальна площа 844,0 кв. м., код ДКБС - 1252,9, функціональне призначення - склад, непродовольчі товари;

2) автопарк-допоміжний корпус, літ. "З-2", група приміщень №5, загальна площа 424,9 кв. м., код ДКБС - 1252,9, функціональне призначення - склад, непродовольчі товари;

3) автопарк-допоміжний корпус, літ. "З-2", група приміщень №№ 1, 2, 3 загальна площа 2587,7 кв. м., код ДКБС - 1252,9, функціональне призначення - склад, непродовольчі товари;

4) нежитлова будівля, літ. "Г", загальна площа 7727,9 кв. м., код ДКБС - 1242,1, функціональне призначення - гаражі, послуги з ремонту та обслуговування.

У додатку до експертного висновку Державного підприємства "Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем в будівництві" міністерства розвитку громад та територій України від 30.09.2021 АС1 №2027306 наведено перелік об`єктів нерухомого майна фізичної особи ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 , із зазначенням назви об`єкта (тип об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості), функціонального призначення (використання) об`єкта та визначеного ними коду об`єкта за державним класифікатором будівель та споруд ДК018:2000:

1) нежилі приміщення (в літ. "А"), №29, перший поверх, загальна площа 331,6 кв. м., №29а, підвал, загальна площа 252,5 кв. м., код ДКБС - 1220,9, офісні будівлі адміністративного призначення - 331,6 кв.м., складські приміщення - 252.5 кв.м.

Верховний Суд, розглядаючи подібний спір, у постанові від 31.01.2018 справа №822/2624/16 (провадження К/9901/1438/17) зазначив, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000. При цьому, за висновком Верховного Суду, не змінює правильності висновків судів факт складання акта обстеження нежитлового приміщення, оскільки відповідна інформація містилась у свідоцтві про право власності на нерухоме майно.

В розглядуваному випадку судом установлено, що експертні висновки від 30.09.2021 АС4 №2027301 та від 30.09.2021 АС1 №2027306 підтверджують функціональне призначення будівель, що зазначено в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідачем у відзиві не зазначено про те, що функціональне призначення відповідних приміщень могло змінитись, клопотань з цього приводу не заявлено. Єдиною підставою для неврахування доводів позивача про необхідність здійснення обрахунку грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з рахуванням рішення Київської міської ради від 19.05.2019 №902/7558 відповідачем указано дату чинності (складання) експертних висновків.

На думку суду, враховуючи встановлені обставини та зважаючи на судову практику Верховного Суду, необґрунтованими є доводи відповідача про можливість визначення грошового зобов`язання з урахуванням згаданого рішення Київської міської ради лише з часу складення експертних висновків, оскільки за приписами підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

У спірному випадку контролюючим органом не враховано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме, відповідно до якої функціональне призначення нерухомого майна, яке підлягало оподаткуванню, відповідає проаналізованим судом експертним висновкам. Водночас у матеріалах судової справи відсутні інформація чи докази, що могло б вказувати на зміну цільового призначення нерухомого майна в оподатковуваному періоді.

Суд вважає, що за відсутності у відповідача інших достовірних даних щодо іншого функціонального призначення вказаних об`єктів ніж за кодом 1242.1 "Гаражі", коефіцієнт 0,4 необхідно було застосовувати й під час нарахування позивачу податкових зобов`язань за 2021 рік.

При цьому, позивач визнає, що застосування коефіцієнта 0,4 вказує на помилковість проведених відповідачем розрахунків податкових зобов`язань за рішеннями від 29.05.2023 №010-2655-UA0624772, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424, №010-2655-UA0336424, однак не заперечує наявність у нього обов`язку сплатити податкові зобов`язання за 2021 рік за вказані об`єкти.

З урахуванням наведеного у сукупності суд вважає, вказані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню у частині, а саме: - №010-2655-UA0624772 від 29.05.2023 в сумі 11682,00 грн; - №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 в сумі 205370,39 грн; - №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 в сумі 16 880 грн; - №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 в сумі 51754,00 грн; - №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 в сумі 8468,00 грн.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви з позовними вимогами майнового характеру на загальну суму 618387,06 грн позивач сплатив судовий збір у сумі 5368 грн.

Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на суму 303785,3 грн, позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 2635,6 грн.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві:

- №010-2655 від 17.03.2023;

- №010-2655 від 17.03.2023;

- №010-2655 від 17.03.2023;

- №010-2655-UA0624772 від 29.05.2023 в сумі 11682,00 грн;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 в сумі 205370,39 грн;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 в сумі 16880,00 грн;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 в сумі 51754,00 грн;

- №010-2655-UA0336424 від 29.05.2023 в сумі 8468,00 грн.

Відмовити у задоволенні позову в іншій частині.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2635,6 грн (дві тисячі шістсот тридцять п`ять гривень шістдесят копійок).

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтро Трейд" (місцезнаходження юридичної особи: 01011, місто Київ, вулиця Панаса Мирного, 11, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 42874472).

Відповідач - Головне управління ДПС у місті Києві (місцезнаходження відокремленого підрозділу юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: ВП 44116011).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Донець В.А.