Справа № 120/15452/23
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 грудня 2024 р. Справа № 120/15452/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: Адміністрації Державної прикордонної служби до: ОСОБА_1 про: відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулась в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі, у загальному розмірі 380643,10 грн. Вказана заборгованість відповідачем у добровільному порядку не сплачена, а тому позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Національну академію Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Ухвала суду про відкриття провадження отримана відповідачем, однак своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

В силу частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

21.07.2021 між ректором Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України.

Згідно пункту 1 Контракту відповідач зобов`язувався, зокрема, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, незадовільне складення іспитів або недисциплінованість та в разі від подальшого проходження військової служби після закінчення ВНЗ на посадах офіцерського складу відшкодовувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані із його утриманням у вищому військовому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно витягу з наказу ректора ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.09.2023 № 982-ОС, розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) з мвідповідачем за ч. 11 (через небажання продовжувати навчання) статті 25 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу) з 21.0912.2023.

Цим ж наказом вказано ОСОБА_1 відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, у сумі 380643,10 грн.

Крім того, позивач 21.09.2023 склав відносно відповідача вимогу № 14//7912-23-вх щодо виконання зобов`язань стосовно відшкодування витрат пов`язаних із утриманням у ВНЗ на суму 380643,10 грн.

Така вимога особисто отримана відповідачем 21.09.2023, який на відповідному примірнику вимоги вказав про відмову добровільного відшкодування витрат пов`язаних із утриманням.

Оскільки, відповідач добровільно не відшкодував витрати понесені на його утримання, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується виходить із наступного.

Порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - ЗУ № 2232-XII, в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

За правилами частин 3 та 5 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань; з громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Частиною 10 статті 25 ЗУ № 2232-XII передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

В свою чергу Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р. № 964 (далі - Порядок).

Згідно пунктом 1 Порядку він визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати).

Пунктом 3 Порядку встановлено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Згідно з пунктом 4 Порядку, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (пункт 7 Порядку).

В силу вимог пункту 8 Порядку сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

З метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ розроблено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534.

Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вимоги частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Подані позивачем довідки-розрахунки витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, відповідають Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах та Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, в межах заявлених позовних вимог, відповідачем суду не надано.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького в сумі 380643,10 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України (, р/р UA1018593, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) витрати пов`язані з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби ім. Богдана Хмельницького у сумі 380643,10 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601)

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Третя особа: - ІНФОРМАЦІЯ_1 (вул. Шевченка, 46, м. Хмельницький, 29000)

Суддя Комар Павло Анатолійович