Справа № 580/3256/24
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3256/24 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Коротких А. Ю., Ключкович В. Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, за наявності страхового стажу 37 років 3 місяці 22 дня, згідно з статтями 55, 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до статтей 55, 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги залишити без задоволення.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення серії НОМЕР_1 громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках (категорії 4).

19.01.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.01.2024 № 91 у задоволенні заяви позивача відмовлено. У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 32 роки 6 місяців 29 дні, документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку. До страхового стажу позивача не зараховано період проходження ним військової служби згідно наданої довідки № 7512 від 20.07.2021, у зв`язку з припиненням участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та зупинення у відносинах з російською федерацією дії Конвенції про правову допомогу, уточнюючі довідки про періоди роботи, навчання, цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. При призначенні пенсії стаж зараховується до 31.12.1991. Для призначення пенсії за віком зі зниженням віку на 5 років необхідний страховий стаж у 2024 році становить не менше 25 років. Однак право позивача на зниження пенсійного віку не підтверджено, оскільки село Грищинці, Черкаського району, Черкаської області відсутнє в Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи від 23 липня 1991 року № 106.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.01.2024 № 91 протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, з 01.01.2021 до 31.12.2021 - не менше 28 років.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796).

Статтею 55 Закону № 796 визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення та передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема: потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років ( із зменшенням віку - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону № 796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону № 796 визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до п. 4 ст. 14 Закону № 796 (у редакції чинній станом на дату видачі позивачу посвідчення) для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Згідно з ч. 3 ст. 15 Закону № 796 підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 65 Закону № 796 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно з п. 3 ст. 2 Закону України від 27.02.1991 № 791а-ХІІ "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №791а-ХІІ, в редакції чинній станом на дату видачу позивачу посвідчення потерпілої категорії 4), до зон радіоактивно забруднених територій належить зокрема: 4) зона посиленого радіоекологічного контролю - це територія з щільністю забруднення грунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 1,0 до 5,0 Кі/км2, або стронцію від 0,02 до 0,15 Кі/км2, або плутонію від 0,005 до 0,01 Кі/км2 за умови, що розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів перевищує 0,5 мЗв (0,05 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період.

Відповідно до частини 5 статті 2 Закону № 791а-ХІІ межі цих зон установлюються та переглядаються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з Національною академією наук, центральними органами виконавчої влади, сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, безпеки використання ядерної енергії, управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення, на основі експертних висновків.

Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 № 106. В Канівському районі Черкаської області місто Канів, село Грищенці Канівського району Черкаської області на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року віднесено до IV зони радіаційної забрудненості.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 (чинної станом на дату видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи позивачу) затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 501).

Відповідно до п.п. 2,6 Порядку № 501 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом № 796. Громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

Відповідно до п. 10 Порядку № 501 видача посвідчень провадиться громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).

З аналізу вказаних положень п. 4 ст. 14 Закону № 796 та п. 5 Порядку № 501, вбачається, що право отримання особою посвідчення категорії 4 серії В (видане позивачу, наявне у матеріалах справи, не надано відомостей про підробку та/або недійсність) виникає за наявності умов: особа постійно проживала або постійно працювала на територіях зони посиленого радіоекологічного контролю; особа, станом на 01 січня 1993 року прожила у зоні посиленого радіоекологічного контролю - не менше чотирьох років.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, посвідчення серії НОМЕР_1 громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках (категорії 4, наявне у матеріалах справи) є належним та достатнім доказом на підтвердження обставини проживання позивача станом на 01 січня 1993 року у зоні посиленого радіоекологічного контролю - не менше чотирьох років, позаяк видається виключно за наявності вказаної обставини, що надає позивачу можливість реалізувати право передбачене ст. 55 Закону № 796 для зменшення віку під час призначення пенсії компетентним органом влади.

Крім того, в підтвердження факту постійного проживання позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю позивачем до заяви про призначення пенсії також подано:

- архівна довідка Об`єднаного трудового архіву сільських територіальних громад Черкаського району від 25.10.2023 № 416/04-03, згідно з якою з квітня 1991 року по грудень 2000 року ОСОБА_1 дійсно працював та числився в колгоспі ім. Куйбишева (КСГП ім. Куйбишева - 13.05.1993, СВК "Грищенецький" - 15.03.2000) с. Грищенці Канівського району Черкаської області;

- архівна довідка приватного акціонерного товариства "Електромеханічний завод "Магніт" від 25.12.2023 № 68, відповідно до якої ОСОБА_1 з 21.07.1987 до 03.04.1991 працював на Канівському електромеханічному заводі "Магніт" (з 30.01.1995 - відкрите акціонерного товариства "Електромеханічний завод "Магніт");

- довідка Канівського вищого професійного училища від 22.12.2023 № 519, відповідено до якої ОСОБА_1 дійсно навчався в Канівському середньому міському професійно-технічному училищі № 23 з 01.09.1984 до 14.07.1987.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що подані позивачем документи не викликають сумнівів та підтверджують постійне проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 роки не менше 4 років, що дає право останній на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції залишаючи заяву позивача без задоволення не зазначено підстав для такої відмови.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.01.2024 № 91 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апелянта про відсутність підстав для врахування періодів трудової діяльності в Російській Федерації, адже Законом України від 01 грудня 2022 року № 2783-ХІ з 27 грудня 2022 року зупинено дію Мінської конвенції та протоколу до неї, до документів, виданих на території Росії та Білорусі, при пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем, а позивачем не надано уточнюючої довідки, засвідченої апостилем, тому період роботи з 01 січня 1992 року по 31 березня 1993 року на території РФ правомірно не зарахований до страхового стажу, адже Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року та Протокол до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року не стосуються питання пенсійного забезпечення.

Суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення у випадку повної, часткової, тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач як громадянин України за умови підтвердження трудового стажу наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 та від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя А. Ю. Коротких

(Повний текст постанови складено 30.12.2024)