Справа № 420/20702/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до приватного підприємства «Саратська друкарня» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 30266,76 грн

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до приватного підприємства «Саратська друкарня» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 30266,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватне підприємство Саратська друкарня знаходиться на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Робітникам, які мають стаж роботи зі шкідливими умовами праці по зазначеним спискам не нижче половини, пенсії призначаються на пільгових умовах зі зниженням віку ПП Саратська друкарня повинно відшкодовувати виплачену пенсію з урахуванням поштового збору на пенсіонера до досягнення ним пенсійного віку.

Представник позивача також зазначає, що ПП Саратська друкарня повинно відшкодувати заборгованість на загальну суму 30266,76 грн. за період з жовтня 2023 року по червень 2024 року включно, по пенсіонеру ОСОБА_1 . На адресу боржника спрямовувалися розрахунки по фактичним витратам на виплату і доставку пенсій на пільгових умовах, призначених відповідно до п. б з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення із зазначенням щодо яких осіб виникла заборгованість. Крім того, зазначена заборгованість відображається у "Картці особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2" (документи додаються).

Проте, вказує представник позивача, до теперішнього часу заборгованість ПП «Саратська друкарня перед Головним управлінням не погашена.

Ухвалою суду від 04.07.2024 року адміністративний позов залишено без руху, позивача повідомлено про необхідність у 5-денний строк усунути недоліки шляхом надання до суду доказів сплати судового збору за даним позовом в розмірі 3028,00 грн. за вимоги майнового характеру, а також надання уточненого адміністративного позову.

Ухвалою суду від 01.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

До суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вказано, що приватне підприємство Саратська друкарня створене та зареєстроване у 2005 році, згідно відомостям із ЄДРЮРФОП, як нова юридична особа, відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України для здійснення підприємницької діяльності з метою отримання прибутку. У 2007 році, між Управлінням обласної ради з майнових відносин (Орендодавець) та ПП Саратська друкарня (Орендар) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс Саратської районної друкарні, який знаходиться за адресою: Одеська область, смт Сарата, вул. Леніна,88, з метою розташування виробництва (зі змінами та доповненнями).

Представник відповідача також зазначає, що Саратська районна друкарня була комунальним підприємством, засновником якої була Одеська обласна рада, та 03.08.2009 до ЄДРОЮФОП була внесена інформація про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті злиття, приєднання, поділу або перетворення. ПП Саратська друкарня не є правонаступником Саратської районної друкарні, а лише орендує майно Саратської районної друкарні. У ЄДРЮОФОП відсутні будь-які примітки про те, що ПП Саратська друкарня утворилась в результаті реорганізації Саратської районної друкарні, або будь-якої іншої юридичної особи.

У статуті ПП Саратська друкарня, зазначає представник відповідача, також відсутні будь-які вказівки на те, що підприємство створене в результаті реорганізації іншого підприємства, у конкретному випадку, Саратської районної друкарні. У ЄДРЮОФОП відсутні будь-які примітки про те, що ПП Саратська друкарня утворилась в результаті реорганізації Саратської районної друкарні, або будь-якої іншої юридичної особи.

Ухвалою суду від у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів відмовлено. Витребувано у Головного управління ПФУ в Одеській області довідку про взяття на облік Саратську районну друкарню () та ПП «Саратська друкарня» (), а також документи на підтвердження того, що ПП «Саратська друкарня» є правонаступником Саратської районної друкарні () та зобов`язано Головне управління ПФУ в Одеській області надати витребувані судом документи у строк до 30 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 04.11.2024 року витребувано у ПП «Саратська друкарня» () інформацію з її документальним підтвердженням щодо внесення змін до статуту підприємства після 03.06.2009 року, а також належним чином завірену копію статуту ПП «Саратська друкарня» у разі внесення до нього змін та повний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, громадських об`єднань, в якому відображено усі реєстраційні дії та зобов`язано їх надати у строк до 18.11.2024 року.

Ухвалою суду від 30.12.2024 року поновлено провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.06.2015 року було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 .

Позивачем до суду надано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з жовтня 2023 року по червень 2024 року включно, виписані на адресу ПП Саратська районна друкарня .

При цьому, вказані розрахунки направлялись за адресою місцезнаходження позивача, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до щомісячного розрахунку заявленої до стягнення суми боргу з відшкодування пільгових пенсій, за ПП Саратська друкарня рахується за період жовтень 2023 року - червень 2024 року заборгованість в загальному розмірі 30266,76 грн.

Позивач вважаючи, що ПП «Саратська друкарня» у встановлений законодавством строк, суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не відшкодувало, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо доводів відповідача, що він не є правонаступником ПП Саратська районна друкарня суд звертає увагу, що Закон № 1058-IV не регулює правовідносин щодо правонаступництва обов`язку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а», п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, це питання врегульовано на підзаконному рівні - у п. 6.3 Інструкції № 21-1. Видавником цієї Інструкції є Пенсійний фонд України, територіальне управління якого є позивачем у справі.

Пункт 6.3 Інструкції № 21-1 передбачає два окремих випадки, коли суми витрат на відшкодування пенсій Пенсійному фонду вносять правонаступники:

(а) ліквідація підприємства;

(б) зміна власника підприємства.

Верховний Суд у постанові від 08.02.2024 року у справі №580/1006/23 зазначив, що 35. У цій правовій нормі термін «підприємство» використано у різних значеннях. У випадку ліквідації підприємства, йдеться про підприємство у значенні «юридична особа» (суб`єкт господарювання відповідно до ч. 1 ст. 63 Господарського кодексу України), суб`єкт правовідносин, адже лише її може бути ліквідовано. Натомість у випадку зміни власника підприємства йдеться про підприємство як єдиний майновий комплекс (об`єкт права відповідно до ст. 191 Цивільного кодексу України), об`єкт правовідносин. Тлумачення терміну «підприємство» у кожному випадку вимагає уточнення контексту.

36. Жодна сторона не ставить питання про невідповідність п. 6.3 Інструкції № 21-1 вимогам закону, однак Суд вважає, що вона частково суперечить Цивільному кодексу України.

37. Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

38. Різниця між реорганізацією та ліквідацією юридичної особи полягає саме у правонаступництві: воно відбуває лише у разі реорганізації. Натомість, у разі ліквідації юридичної особи її права та обов`язки припиняються. Ліквідована юридична особа правонаступників не має.

39. З огляду на це, п. 6.3 Інструкції № 21-1 в частині, що передбачає відшкодування витрат на виплату пенсій правонаступниками ліквідованих підприємств, суперечить ст. 104 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Довідки серії АГ №243013 від 07.10.2009 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається запис 4 від 21.10.2008 року 3000508, Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, яке пов`язано з реорганізацією, а також запис 5 від 03.08.2009 року №4000508 Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті злиття, приєднання, поділу або перетворення.

При цьому, з довідки також вбачається запис 2 від 21.10.2008 року 1000508 Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи та що такий запис скасований записом 3 від 21.10.2.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:

- щодо ПП Саратська районна друкарня у графі дані про юридичних осіб-правонаступників зазначено ПП Саратська друкарня ;

- щодо ПП Саратська друкарня у гарфі Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа зазначено ПП Саратська районна друкарня .

З викладеного суд доходить висновку, що всупереч доводів відповідача, ПП Саратська друкарня є правонаступником ПП Саратська районна друкарня .

Щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій суд зазначає.

Відповідно до п. 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

- підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

- за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначена «Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі по тексту - Інструкція № 21-1).

Відповідно до п. 6.1 п.6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування..

Згідно п. 6.4 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування до пенсійного фонду України» розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (п.6.7 Інструкції).

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Відповідач зобов`язаний згідно з п. 6.7 Інструкції в термін до 25 числа щомісячно забезпечувати відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до наданих розрахунків.

Водночас, позивачем до суду разом з позовною заявою не надано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період жовтень 2023 року - червень 2024 року, виписані на ПП Саратська друкарня , а натомість надано такі розрахунки, виписані на ПП Саратська районна друкарня , яке було припинене 03.08.2009 року.

Суд не приймає до уваги наданий позивачем до суду розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період жовтень 2023 року - червень 2024 року № 2.14/06-05, виписаний 05.11.2024 року на ПП Саратська друкарня та надісланий відповідачу 05.11.2024 року зважаючи на те, що станом на дату звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом вказаний розрахунок сформований не був та позивачем не отримувався та оскільки після отримання нового розрахунку дата його оплати (яка є датою оплати заборгованості за поточний місяць згідно п.6.7 Інструкції) ще не настала.

Зважаючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до частини першої ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст.9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до приватного підприємства «Саратська друкарня» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 30266,76 грн - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83);

Відповідач: приватне підприємство «Саратська друкарня» (, адреса: вул. Леніна,88, смт. Сарата, Білгород-Дністровський р-н, Одеська область, 68200).

Суддя П.П.Марин

.