Справа № 380/20498/24
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2024 рокусправа № 380/20498/24

Львівській окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Грень Н.М. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області , в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 01.08.2024 № 43;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 20 червня 2024 року зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи з 25.07.1994 по 24.12.1999 року та з 27.12.1999 по 28.12.2000.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового (трудового) стажу періоди роботи з 25.07.1994 по 24.12.1999 року, та з 27.12.1999 по 28.12.2000 року, що призвело до протиправної відмови у призначенні пенсії.

Ухвалою від 04.10.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропонував відповідачу надати відзивна позовну заяву.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву (вх.90211 від 05.12.2024) у якому проти позовних вимог заперечив. В обґрунтування вказує, що до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 27.12.1999 по 28.12.2000, оскільки відсутні дані в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу, а також не зараховано період роботи з 25.07.1991 по 24.12.1999, оскільки наявне виправлення в даті наказу про прийняття на роботу, що є порушенням інструкції введення трудових книжок. Відтак просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області із заявою від 25.07.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

01.08.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області прийнято рішення № 43 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивач не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні пенсії, звернулася до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керується таким.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: - з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Згідно з п. 1 ч. 22 Закону № 1058 відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду поміж іншого для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 року (далі Постанова № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відмовляючи позивачці у врахуванні спірного періоду до її страхового стажу, відповідач виходив з наступного:

- не зараховано період роботи з 25.07.1991 по 24.12.1999, оскільки наявне виправлення в даті наказу про прийняття, що є порушенням інструкції введення трудових книжок;

- період роботи з 27.12.1999 по 28.12.2000, оскільки відсутні дані в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом встановлено, що спірний період підтверджується записом у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 10.08.1990, а саме:

- запис №9 від 25.07.1994 року про те. Що позивач зарахований на посаду начальника господарського управління армії відповідно до Наказу №2 від 25.07.1994;

- запис №10 від 24.12.1999 року про те, що позивача звільнено за ст.38 КзКПП України ( за власним бажанням) відповідно до Наказу №27 від 24.12.1999 ;

-запис №11 від 27.12.1999 року про те, що позивач зарахований на посаду кресляра відповідно до Наказу №37 від 27.12.1999;

- запис №12 від 28.12.2000 року про те, що позивача звільнено за ст.38 КзКПП України ( за власним бажанням) відповідно до Наказу №12 від 28.12.2000.

Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Отже, відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до його страхового стажу періоди роботи з 25.07.1991 по 24.12.1999, з 27.12.1999 по 28.12.2000 . Тому, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 01.08.2024 року №43 про відмову у призначенні пенсії підлягають скасуванню, а спірний стаж зарахуванню, а також зобов`язанню ГУ ПФУ у Рівненській області зарахувати до страхового стажу період роботи з 25.07.1994 по 24.12.1999, та з 27.12.1999 по 28.12.2000.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити нарахувати та виплатити пенсію за віком з 20.06.2024, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини першої ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, враховуючи вищевказані норми чинного законодавства, вищевказані позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем, тому суд вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача, слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 25.07. 2024 про призначення та виплати йому пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, пропорційно до задоволених вимог.

Отже, у зв`язку із висновком суду про часткове задоволення позову судові витрати позивача на сплату судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. Позов ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, 7,м. Рівне,33028 ), про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії- задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 01.08.2024 № 4.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 25.07.1994 по 24.12.1999 року та з 27.12.1999 по 28.12.2000 та прийняти рішення по суті заяви, з урахуванням висновків суду.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області () на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

СуддяГрень Наталія Михайлівна