Справа № 526/3052/24
Суддя: Киричок С. А.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/3052/24
Провадження № 2-а/526/36/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 грудня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Киричка С.А.

за участю секретаря - Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Шейко Олега Юрійовича, Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора СРПП відділення поліції №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Шейко Олега Юрійовича, Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАД № 464783 від 03.08.2024 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2024 року о 15 год. 10 хв., поліцейським СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції Шейко Олегом Юрійовичем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.

З зазначеною постановою не погоджується, вважає її незаконою, так як зазначеної дати він не керував транспортним засобом і його не зупиняли інспектори поліції.

Також зазначив, що зокрема цього дня до нього до дому, розташованого по вул. Гетьманській, 62, кв. 20, з`явивлися інспектори поліції та звинуватили його в тому, що він нібито 03.08.2024 року о 10 год. 12 хв. керував по вул. Героїв Майдану, 18 транспортним засобом Kawasaki ER-6F (він код VIN- НОМЕР_1 ) без номерного знаку, виконуючи поворот не ввімкнув правий показчик повороту при зміні напрямку руху, при цьому на транспортному засобі був відсутній передбачене конструкцією дзеркало заднього виду,чим порушив вимоги ПДР керуючи мотоциклом, незважаючи на те, що він не знаходився взагалі по вул. Героїв Майдану, 18, а перебував вдома. У зв`язку з чим, дану постанову вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, з винесеним рішенням не погоджується, вважає складену відносно нього постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.08.2024 року відкрите провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов.

Позивач ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 21.08.2024 року.

Відповідач поліцейський СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції Шейко О.Ю. копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 23.08.2024 року.

Відповідач Головне управління національної поліції в Полтавській області копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 23.08.20024 року.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції ВНП N 1 Миргородського РВП Шейко О.Ю., надав суду відзив на позов, у якому зазначив, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожного руху, а саме: 03.08.2024 р. о 10 год. 12 хв. Полтавска обл., Миргородський р-н, м. Гадяч, вул. Героїв майдану, 18 гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом Kawasaki ER-6F vin НОМЕР_2 без номерного знаку, без передбачених конструкцією Т3 дзеркал заднього виду, при цьому при здійсненні розвороту не ввімкнув покажчик повороту відповідно до напрямку руху та не виконав вимогу поліцейського про зупинку Т3, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та ввімкнення спеціального звукового сигналу. Відповідальність за дані порушення передбачена ч. 1. ст. 121-3, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім цього зазначив, що законом закріплено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність повних обставин. У даному випадку до постанови додається відеофіксація із нагрудної відеокамери та відео з відеоресстратора. На відеозаписі зафіксовано, факт керування гр. ОСОБА_1 мотоциклом Kawasaki ER-6F без номерного знаку, без передбачених конструкцією Т3 дзеркал заднього виду, не ввімкнений сигнал повороту при здійсненні розвороту та не виконання вимог про зупинку ТЗ. На відео з бодікамери повідомлено суть вчиненого правопорушення, ознайомлено з доказами, проведено розгляд справи про адміністративну відповідальність, ознайомлено з правами та обов?язками,строками оскарження. З приводу розгляду справи про адміністративне правопорушення, зазначив наступне, позивача було зупинено 03.08.2024 р. в м. Гадяч, Полтавської обл. Миргородського району, вул. Гетьманська, буд. 62, ознайомлено з відео з автомобільного ресстратора та вказано на порушення ПІДР України.

Після чого було згідно ст.222 КУпАП складено постанову про адміністративне правопорушення серії БАД 464786 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. ОСОБА_1 було надано можливісь ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заяви клопотання, при розгляд справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

У зв`язку з тим, що позивач дійсно порушив ПДР, вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Постанова винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Просив повністю відмовити позивачеві у заловоленні позовних вимог.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області, надав суду відзив на позов, у якому зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просив звернути увагу суд на наступне. 03.08.2024 року, приблизно о 15:10 год. в Полтавській області місті Гадячі по вулиці Героїв Майдану 78, працівниками СРПП ВП N 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області було виявлено, що водій керував транспортним засобом Kawasaki ER- 6F без номерного знаку, при цьому виконуючи розворот не ввімкнув правий покажчик повороту при зміні напрямку руху, а також на даному ТЗ відсутні передбачені конструкцією дзеркала заднього виду, чим було порушено п.л. 2.9 «в», 9.2 «б» та 31.4.7 «а» ПДР України (відеозаписи додаються). Після зупинки вищезазначеного ТЗ інспектором Шейком ОЮ. було встановлено, що за кермом перебуває ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином інспектором Шейком О.Ю. було роз?яснено позивачу його права відповідно до Конституції України і КУпАП та складено постанову серії БАД No 464786 від 03.08.2024 за ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 121 КУпАЛ.

Вважає, що даному випадку позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обгрунтованість заявлених позовних вимог. Постанову серії БАД N 464786 винесено згідно ст. 258, 280 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом?якшують і обтяжують. Факт вчинення правопорушення є доведеним поза розумним сумнівом.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.Просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 03.08.2024 року о 15 год 10 хв. інспектором Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, лейтенантом поліції Шейко Олегом Юрійовичем, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забеспечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 464786 від 03.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн.

Відповідно до змісту вищезазначеної постанови, 03.08.2024 р. о 10 год. 12 хв. в Полтавска обл., Миргородський р-н, м.Гадяч пр вул. Героїв Майдану, 18, ОСОБА_1 керував мотоциклом Kawasaki ER-6F vin НОМЕР_2 без номерного знаку, без передбачених конструкцією транспортного засобу дзеркал заднього виду, при цьому при здійсненні розвороту не ввімкнув покажчик повороту відповідно до напрямку руху та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та ввімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. п. 2.9 «в», 9.2 «б» та 31.4.7 «а» ПДР України, що передбачене ч. 1. ст. 121-3, ч. 1 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позовна заява подана в межах строків, визначених ч. 2 ст. 286 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст. 62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Вирішуючи даний позов, суд виходить з того, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч. 1-3, 5-6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1-3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VІІІ визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожньогоруху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного вище Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВСУкраїни №1395від 07листопада 2015року (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 10 розділу III вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За загальним правилом, справа про адміністративне правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. У справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про закриття справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до постанови у даній справі ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожньогоруху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9. «в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знаку або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 9.2 «б» ПДД України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. 31.4.7 «а», забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій та законність прийнятих рішень.

Таким чином, саме відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови серії БАД №464786 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, що стало підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням та здійснення розгляду справи в присутності позивача з дотриманням положень ст. 268 КУпАП.

Однак, відповідачем у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами (фото, відеозапис, покази свідків тощо) не доведено вину позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Одним із основних доказів у цій справі є відеозапис із портативного відеореєстратора, оглянувши який, суд мав би можливість встановити у діях позивача ОСОБА_1 подію і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, дотримання поліцейським порядку розгляду справи про адмінправопорушення, проте відповідачем такий відеозапис був наданий, але він має надзвичайно неналежну ідентифікацію особи, яка притягається до адміністративнох відповідальності.

На відео наданого стороною відповідача на підтвердження винуватості позивача по справі, відсутнє підтвердження вчинення водієм порушень п. 2.9 «в», 9.2 «б» та 31.4.7 «а» ПДР, зокрема, того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки на відео обличчя особи, яка керувала Kawasaki ER-6F (він код VIN- НОМЕР_1 ) без номерного знаку не видно, особу відразу не зупинено. Протокол про адміністративне правопорушення складався набагато пізніше, біля будинку позивача, де на відео зафіксовано розмову, але також не видно обличчя особи з якою спілкувалися працівників поліції, тому посилання працівника поліції в оскаржуваній постанові на дане порушення є безпідставним.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у даній справі відсутні належні докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, вина позивача у порушенні п. п. 2.9 «в», 9.2 «б» та 31.4.7 «а» ПДР Правил дорожнього руху не доведена.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та обставин вчинення правопорушення, а тому є незаконною.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

На підставі викладеного, враховуючи ненадання відповідачем в розумінні ст. 73, 74 КАС України належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем п. п. 2.9 «в», 9.2 «б» та 31.4.7 «а» Правил дорожнього руху, не доведеність відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірності своїх дій згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України щодо прийняття ним постанови на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією та законами України, обґрунтовано та неупереджено та не надання суду обґрунтованих доводів щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 464786 та відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП, що у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 134, 143, 211, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції Шейко Олега Юрійовича, Головного управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення БАД № 464786 від 03.08.2024 року винесену інспектором СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції Шейко Олегом Юрійовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП від 03.08.2024 року - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. А. Киричок