Справа № 420/26993/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» (далі відповідач) щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року включно у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року включно у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби, мотивуючи це тим, що він ОСОБА_1 (далі - Позивач) з 25 травня 2004 року проходив службу в органах ДКВС України та наказом державної установи «Центр пробації» від 26 червня 2018 року № 59/к його було призначено на посаду начальника Корабельного районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Херсонській області з 01 липня 2018 року. При цьому, Корабельний районний відділ філії державної установи «Центр пробації» в Херсонській області, де проходив службу Позивач, був розташований на території м. Херсона.

Загальновідомим є факт окупації території міста Херсона та загалом Херсонської області з 02 березня 2022 року.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 12 квітня 2024 року № 108) Херсонська міська територіальна громада з 01 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала в окупації, а на даний час є зоною бойових дій.

Однак, не дивлячись на вказане філія державної установи «Центр пробації» в Херсонській області продовжувала виконувати визначені законом та Положенням функції до 01 червня 2022 року та персонал продовжував нести службу до 01 червня 2022 року.

Наказом державної установи «Центр пробації» від 06 червня 2022 року № 195/К було оголошено простій, зокрема, підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику відділу, з 01 червня 2022 року (пункт 1 наказу).

Цим же наказом визначено строк простою - з дати, зазначеної п. 1 до дня можливості виконання роботи (пункт 4 наказу), а також дозволено персоналу до закінчення простою бути відсутніми на робочих місцях (пункт 3 наказу).

Наказом державної установи «Центр пробації» від 25 серпня 2022 року № 367/К скасовано простій, зокрема, підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику відділу (пункт 1 наказу) та закріплено його тимчасово , на час зміни місця перебування у період воєнного стану, за Івано- Франківським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Івано- Франківській області для продовження виконання посадових обов`язків (пункт 2). В подальшому, наказом державної установи «Центр пробації» від 07 листопада 2022 року № 573/К його звільнено з органів ДКВС України 13 листопада 2022 року відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію».

Проте, після звільнення йому не було виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що змусило його звернутись до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою суду від 02.09.2024 року відкрито позовне провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

16.09.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав того, що Уряд включаючи у Постанову № 168 право на отримання додаткової винагороди особами рядового і начальницького складу Державної кримінально виконавчої служби, одночасно мав на меті покращення матеріального стану осіб рядового та начальницького складу Державної кримінально виконавчої служби, які беруть участь у відсічі збройної агресії проти України та охороні органів виконання покарань. жодного наказу директора Центру пробації про залучення Позивача для захисту безпеки населення та інтересів держави України на території її проходження служби в уповноваженому органі пробації на час воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», не видавалось.На думку Центру пробації, пунктом 1 Постанови № 168 чітко визначено, що: право на додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн мають лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які саме несуть (тобто, заступають у наряд чергування тощо) службу в органах та установах зазначеної Служби, а не всі працівники Державної установи. «Центр пробації», які навіть не мають посадових завдань та обов`язків дотичних до несення служби. Оскільки, поняття «несення служби» включає в себе чергування у складі наряду чергової частини, участь в оперативних заходах несення варти тощо, то пункт 1 Постанови № 168 не потребує додаткових застережень, так як там вже використано поняття «несення служби»; виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), а відтак за відсутності таких наказів, підстави для нарахування та виплати такої винагороди відсутні;

для виплати винагороди несення служби має бути в органах та установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка». Вказує, що мета пробації відрізняється від функцій персоналу Державної кримінально-виконавчо службу. Звертає увагу суду на те, що до матеріалів адміністративної справи Позивачем не надано жодного наказу директора Центру пробації щодо несення служби, жодного графіку наряду чергування, жодної облікової форми часу несення служби в уповноваженому органі з питань пробації.

Крім цього, Позивачем не надано доказів залучення його до складу оперативно- стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

19.09.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 23.12.2024 року відмовлено представнику відповідача у розгляду справи з викликом сторін у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 23.12.2024 року відмовлено представнику відповідача у залишенні позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 23.12.2024 року відмовлено представнику відповідача у залученні до участі в розгляді справи як третьої особи Міністерства юстиції України.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на позов, надані на виконання ухвали документи відповідачем та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що майора внутрішньої служби ОСОБА_1 наказом державної установи «Центр пробації» від 26.06.2018р. №59/к призначено

на посаду начальника Корабельного районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Херсонській області з 01.07.2018 року та встановлений посадовий оклад за 27 тарифним розрядом, надбавка за особливості проходження служби у розмірі 10% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням в надбавки за вислугу років, який направлений для подальшого проходження служби з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Наказом державної установи «Центр пробації» №195/к від 06.06.2022 року оголошено простій персоналу : філії державної установи «Центр пробації» в Херсонській області по Карабельному районному відділу : п/п-ку внутрішньої служби ОСОБА_1 з 01.06.2022 року.

Наказом державної установи «Центр пробації» від 25 серпня 2022 року № 367/К скасовано простій, зокрема, підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику відділу (пункт 1 наказу) та закріплено його тимчасово , на час зміни місця перебування у період воєнного стану, за Івано- Франківським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Івано- Франківській області для продовження виконання посадових обов`язків.

Наказом державної установи «Центр пробації» від 07 листопада 2022 року № 573/К позивача звільнено з органів Державної кримінально-виконавчої служби України 13 листопада 2022 року відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію».

В спірний період Позивачу не нараховувалася і не виплачувалася додаткова винагорода за Постановою КМУ № 168 що визнається відповідачем.

Так само додаткова винагорода за Постановою КМУ № 168 не була виплачена відповідачем позивачу при звільненні та до цього часу.

Не погодившись з не виплатою додаткової винагороди позивач звернувся до суду з позовом.

Таким чином спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для виплати Позивачу додаткової винагороди, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).

Джерела прав та висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України від 5 лютого 2015 року № 160-VIII «Про пробацію передбачено, що права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України від 23 червня 2005 року № 2713-IV « Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (далі Закон № 2713-IV) установлено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

На Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань, про що зазначено в ст. 1 Закону № 2713-IV.

Частинами 1 і 2 ст. 14 Закону № 2713-IV передбачено, що до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 указаного Закону особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюються спеціальні звання, зокрема, майор внутрішньої служби (старший начальницький склад).

Відповідно до п. 1 Положення про Державну установу «Центр пробації», затвердженого Наказом від 08.12.2020 № 4242/5, визначено, що Державна установа «Центр пробації» є неприбутковою державною установою, створеною для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування і координації діяльності уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мінюсту.

Згідно з п. 7 указаного Положення до складу « Центру пробації» входять працівники, які працюють за трудовим договором, та особи начальницького складу, що були переведені з Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до Положення про Корабельний районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області, який затверджено наказом Державної установи Центр пробації від 01.09.2021 № 738/ОД-21, Корабельний районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області є уповноваженим органом з питань пробації, який безпосередньо забезпечує виконання в межах адміністративно-територіальної одиниці певних видів адміністративних стягнень і кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та пробації.

Пунктом 5 указаного положення також передбачено, що до складу персоналу відділу входять працівники, які працюють за трудовим договором, та особи начальницького складу, що були переведені з Державної кримінально-виконавчої служби України.

З пп. 2.1.6 Колективного договору між Адміністрацією і Профспілковою організацією Державної установи Центр пробації на 2020 2023 роки передбачено, що Адміністрація зобов`язується забезпечити порядок і умови прийняття на службу, проходження служби особами начальницького складу відповідно до Законів України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», «Про національну поліцію» та інших нормативно-правових актів України.

Відповідач у відзиві вказав, що колективним договором встановлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями.

Отже, в Державній установі Центр пробації та її відокремлених підрозділах особи можуть працювати за трудовими договорами, а особи начальницького складу проходять службу відповідно до Законів України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», «Про національну поліцію» та інших нормативно-правових актів України.

Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 (далі - Порядок № 925/5).

Пунктом 3 розділу І Порядку № 925/5 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом першим пункту 4 розділу І Порядку № 925/5 передбачено, що грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які займають штатні посади в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управліннях з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, органах пробації, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, воєнізованих формуваннях, навчальних закладах та закладах охорони здоров`я, таборах для тримання військовополонених, на підприємствах установ виконання покарань, інших підприємствах, в установах і організаціях, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Позивач у спірний період проходив службу як особа начальницького складу (відповідно до відповідно до Законів України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», «Про національну поліцію» та інших нормативно-правових актів України) в установі, яка створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України Про правовий режим воєнного стану Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, та в наступному він неодноразово продовжувався.

Пунктом 1 Постанови № 168, у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року № 350 Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 (набула чинності з 24.03.2022), було встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

При цьому, п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року № 350 Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування (24.03.2022) та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204-р затверджено Перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, до якого включено Херсонську область.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо спірної додаткової винагороди з 24.02.2022.

На підставі викладеного та з урахування розпорядження КМУ №204-р від 06.03.2022року «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», позивач має право на отримання додаткової винагороди саме за період з 06.03.2022 р. по 31.05.2022 р. (включно), на підставі постанови КМУ від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), до якого (у спірний період) включено, зокрема, Херсонська міська територіальна громада з 01.03.2022р. по 11.11.2022р.

Отже, з 06.03.2022 Позивач має право на отримання передбаченої Постановою № 168 додаткової винагороди у розмірі 30000 грн., оскільки Корабельний районний відділ філії державної установи «Центр пробації» в якій працював позивач розташований на території Херсонській міської територіальної громади.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 року № 793 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 (далі Постанова № 793), яка набула чинності 19.07.2022, внесені зміни до Постанови № 168, зокрема до пункту першого, а саме: 1) в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць; 2) доповнити пункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту: Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення..

Також п. 3 Постанови № 793 доповнено Постанову № 168 пунктом 2-1 такого змісту: 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів..

При цьому, п. 2 Постанови № 793 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 58 Конституції України та ч. 1 ст. 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» суд доходить висновку про неможливість застосування внесених Постановою № 793 змін з 24.02.2022.

У період до 08.07.2022 Постанова № 168 не ставила можливість виплати вказаної додаткової винагороди в залежність від установлених керівниками відповідних міністерств та державних органів порядку і умови виплати додаткової винагороди.

Оскільки в спірний період до 08.07.2022 Постанова № 168 визначала певний розмір та умови виплати цієї додаткової винагороди відсутність наказів командирів (начальників) щодо виплати цієї винагороди може свідчити про допущення протиправної бездіяльності, а не про відсутність права на таку винагороду.

Отже, Постановою № 168 передбачено право Позивача на отримання додаткової винагороди під час дії воєнного стану.

При цьому, з огляду на вищевказані редакції Постанови № 168, у період з 06.03.2022 по 07.07.2022 (включно) розмір додаткової винагороди, зокрема для осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, був фіксованим та становив 30000 гривень щомісячно.

Верховним Судом у постанові від 02.11.2023 у справі № 160/11851/22 сформовано висновок щодо застосування пункту 1 Постанови № 168 в аспекті доводів касаційної скарги, яку надалі підтримано Верховним Судом й в інших справах за подібних обставин, зокрема у постановах Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 200/297/23, від 25.01.2024 у справі № 520/8343/22, від 21.03.2024 у справі № 160/12980/22, від 28.03.2024 у справі № 480/1364/23, від 25.04.2024 у справі № 160/10532/22, від 25.07.2024 у справі № 400/1895/23.

У постанові від 02.11.2023 у справі № 160/11851/22, де позивач - підполковник внутрішньої служби, який обіймав посаду начальника Чечелівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області - оскаржував бездіяльність ДУ «Центр пробації» щодо ненарахування і невиплати йому винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, Верховний Суд вже надав оцінку схожим доводам ДУ «Центр пробації», який уважав, що право на отримання додаткової винагороди, відповідно до Постанови № 168, мають лише ті особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України (зокрема і ДУ «Центр пробації»), які саме «несуть службу» в органах та установах зазначеної Служби.

Відповідаючи на такі аргументи, Верховний Суд у пунктах 41-43 постанови від 02.11.2023 у справі № 160/11851/22 зазначив, що у цьому випадку поняття «несення служби», яке зазначено у пункті 1 Постанови № 168, тотожні поняттю «проходження служби». Оскільки, законодавством визначено, що особи рядового і начальницького складу, які мають спеціальні звання, проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, немає ніяких підстав вважати, що вони службу не несуть. При цьому, Суд зауважив, що положення пункту 1 Постанови № 168 не містять застережень щодо призначення додаткової допомоги виключно особам, які беруть участь в оперативних заходах, несуть варту, в тому числі в нічний час, несуть службу у наряді, тощо. Тобто, Постанова № 168 (у редакції від 22.03.2022) не ставить у залежність отримання додаткової винагороди від залучення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби від виконання завдань та заходів, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану, як про це вказує відповідач.

У справі № 160/12980/22 Верховний Суд відхилив аргументи ДУ «Центр пробації» щодо відмінності терміну «несення служби» від «проходження служби», які були обґрунтовані посиланням на пункт 5 глави 13 розділу ІІІ Порядку № 925/5, оскільки розділ ІІІ під назвою «Компенсаційні виплати» містить лише 2 глави, в яких відсутнє поняття «несення служби».

Верховний Суд зазначив, що таке визначення наведене лише в підпункті 5 пункту 13 «Порядок преміювання осіб рядового і начальницького складу» розділу ІІ «Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу» Порядку № 925/5 і стосується саме преміювання. Аналіз змісту указаної норми свідчить про вузьке використання цього поняття лише в аспекті виконання службових обов`язків особами рядового і начальницького складу в нічний час, що жодним чином не стосується предмету спору у справі, що розглядається.

У справі № 200/297/23 Верховний Суд констатував безпідставність доводів ДУ «Центр пробації» про те, що за відсутності відповідних наказів командирів (начальників), на підставі яких здійснюється виплата додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, відсутні і підстави для нарахування та виплати такої винагороди, позаяк, вказане свідчить лише про допущення протиправної бездіяльності, а не про відсутність права у позивача на таку винагороду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд також у справі від 31 жовтня 2024 року № 200/4975/22, від 24 жовтня 2024 року № 200/5154/22.

Суд зазначає, що до 08.07.2022 на законодавчому рівні не було врегульовано питання щодо отримання вказаної винагороди у випадку відпрацювання не всіх робочих днів, в яких особа набула право на додаткову винагороду.

Також не було врегульовано питання щодо виплати вказаної винагороди за місяць протягом якого особа втратила право на отримання такої винагороди, зокрема, у випадку звільнення зі служби або зміну умов для виплати винагороди.

Таким чином, з огляду на законодавчо встановлений принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України, суд приходить до висновку, що при невиплаті Позивачу додаткової щомісячної винагороди у період з 06.03.2022 по 31.05.2022 (включно) у розмірі 30000 грн. щомісячно Відповідач діяв не у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Так, враховуючи висновки суду, суд вважає, що вимоги Позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати Позивачу додаткової винагороди, з 06.03.2022 по 31.05.2022 (включно) у розмірі 30000 гривень щомісячно, та зобов`язання Відповідача здійснити нарахування та виплату Позивачу додаткової винагороди з 06.03.2022 по 31.05.2022 (включно) у розмірі 30000 гривень щомісячно.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, довів правомірності своїх дій, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

П.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи, те що суд дійшов висновку, щодо необхідності відмовити у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з 06.03.2022 по 31.05.2022 (включно) у розмірі 30000 гривень щомісячно.

Зобов`язати Державну установу «Центр пробації» здійснити нараховування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди з 06.03.2022 по 31.05.2022 (включно) у розмірі 30000 гривень щомісячно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст.ст.293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) ронкпп НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна установа Центр пробації (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81, )

Суддя Е.А.Іванов