Справа № 674/1832/24
Суддя: Посунько Г. А.
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 674/1832/24
Провадження № 2-а/674/21/24
РІШЕННЯ

іменем України

26 грудня 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області

в складі: судді Посунько Г.А.

секретаря Шельгоріної С.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

20 листопада 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 посилається в обґрунтування свого позову на те, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_2 від 30 жовтня 2024 року № 0619 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17000 грн. за те, що: 22 жовтня року при відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою уточнення військово-облікових даних з`ясувалося, що громадянин ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 у час та дату, вказані у повістці, та не повідомив у встановлений законом термін про причини неявки. Даними діями порушив ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Позивач ОСОБА_1 не згоден з вказаною постановою та вважає її незаконною з наступних підстав.

Так, позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідачем не було дотримано процедури здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протокол № 0619 від 22 жовтня 2024 року складено з порушенням вимог ст.256 КУпАІІ, оскільки в ньому не зазначено дату та час вчинення правопорушення. В протоколі (а потім - в постанові про адміністративне правопорушення) вказано, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 у час та дату, вказані у повістці, та не повідомив у встановлений законом термін про причини неявки. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_3 не вказав, на яку саме повістку посилається та на яку дату, рік чи час позивачу треба було з`явитись.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , ніколи не порушував військового обліку, не притягувався до адміністративної відповідальності, у визначений законом термін оновив свої військово-облікові дані. Протягом літа 2024 року позивач шість разів з`являвся за викликами до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач особисто подавав заяву для надання відстрочки до Центру комплектування та соціальної підтримки, вказавши усі підстави для надання відстрочки. Згідно військово-облікового документу Резерв+ позивач має відстрочку на підставі п.2 ч.3 ст.23. Позивач подав т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 копію військового квитка, копію довідки про надання відстрочки від 24 вересня 2024 року № 6/6665. За таких обставин позивачу не зрозуміло: з яких причин він мав з`являтись по повістці до ТЦК та СП.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАІІ, оскільки факт порушення ним Правил ведення військового обліку та ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" не підтверджується належними доказами.

Крім того, приписами ч.1 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення. Маючи розписку за червень 2024 року про отримання виклику до ТЦК та СП, час на розгляд та притягнення позивача до відповідальності був відведений до вересня 2024 року.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати вказану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

26 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ та призначено судове засідання, відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, третій особі встановлено строк для подання письмових пояснень.

25 грудня 2024 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив, яким відповідач заперечив проти позову.

Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30 жовтня 2024 року № 0619 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП - штраф в сумі 17000 грн. за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: за неявку за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Постанова винесена з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

Так, відповідно до вимог п.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п.1, п.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" обов`язок явки до відповідного Р(М)ТЦК та СП за отриманою повісткою є безумовним та не залежить ні від наявності у військовозобов`язаного відстрочки від призову, ні від можливості отримання його персональних даних з інших реєстрів чи джерел, ні від попереднього уточнення ним своїх облікових (персональних) даних через РТЦК, ЦНАП або застосунок Резерв+.

Одночасно з цим, відповідно до вимог п.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що в протоколі та в постанові про адміністративне правопорушення не зазначено на яку саме повістку і на яку дату, рік чи час він був зобов`язаний з`явитися. Однак його підпис на відривному корінці повістки, отриманої ним 18 червня 2024 року, свідчить про те, що позивачу відомо на яку саме повістку він мав з`явитися, а також відомо на яку дату та час і куди саме. Згідно відривного корінця повістки ОСОБА_1 ознайомлений з вимогою з`явитися на 21 червня 2024 року о 08.00 годин. Про поважність причини свого не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач ОСОБА_1 у визначений строк (не пізніше трьох діб) не повідомив, а також, в подальшому у визначений строк (строк, що не перевищує сім календарних днів) до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився.

Відтак, дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме за не явку за отриманою 18 червня 2024 року повісткою, вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов.

В судове засідання представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - просить суд розглядати справу за його відсутності, проти позову заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини

та визначив відповідно до них правовідносини.

22 жовтня 2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковник ОСОБА_3 склав протокол № 0619 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

В протоколі вказано: 22 жовтня року при відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою уточнення військово-облікових даних з`ясувалося, що громадянин ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 у час та дату, вказані у повістці, та не повідомив у встановлений законом термін про причини неявки. Даними діями порушив ст.1, ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

За даним фактом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_2 виніс постанову від 30 жовтня 2024 року № 0619, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та піддав його адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 17000 грн.

В постанові вказано: 22 жовтня року при відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою уточнення військово-облікових даних з`ясувалося, що громадянин ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 у час та дату, вказані у повістці, та не повідомив у встановлений законом термін про причини неявки. Даними діями порушив ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за п орушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за в чинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з ахист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно ч.2 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в ійськовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно ч.7 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в иконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Згідно ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" г ромадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

п рибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч.1 ст.42 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" к ерівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, підготовки громадян України до військової служби, взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Згідно ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" п ід час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно п.1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (надалі - Порядок) цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності, а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Отже, вказаними правовими нормами визначений обов`язок громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці. Громадяни України, винні в порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно ч.1 ст.235 КУпАП т ериторіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно ч.2 ст.235 КУпАП в ід імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.252 КУпАП о рган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП р озглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Згідно ч.2 ст.283 КУпАП п останова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно ч.9 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

В судовому засіданні встановлено, що зміст оскаржуваної постанови № 0619 від 30 жовтня 2024 року не відповідає вимогам ч.2 ст.283 КУпАП.

Так, в оскаржуваній постанові взагалі не вказано опис обставин, установлених під час розгляду справи, а є лише загальне посилання на те, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 у час та дату, вказані у повістці, та не повідомив у встановлений законом термін про причини неявки, чим порушив ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

В оскаржуваній постанові не вказано жодних відомостей про те, коли ОСОБА_1 вручили повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідних відомостей немає і в протоколі про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2024 року № 0619.

В оскаржуваній постанові не вказано жодних відомостей про день і час, коли ОСОБА_1 мав з`явитись за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також про мету виклику. Відповідних відомостей немає і в протоколі про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2024 року № 0619.

У зв`язку з відсутністю відомостей про день і час відклику, неможливо визначити період час, протягом якого ОСОБА_1 мав повідомити про прчини своєї неявки.

Суд критично оцінює пояснення відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 , надані у відзиві на позовну заяву, про те, що 18 червня 2024 року ОСОБА_1 отримав повістку з вимогою з`явитись на 21 червня 2024 року о 08.00 годин до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, в оскаржуваній постанові немає жодних відомостей про вказані обставини. Додана до відзиву копія розписки від 18 червня 2024 року може бути лише доказом на підтвердження фактів, викладених у постанові, а не заміняти собою саму постанову.

Крім того, норма статті 210-1 КУпАП носить бланкетний характер, тому в постанові по справі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на норму спеціального закону, яку порушив правопорушник.

В оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 порушив ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Разом з тим, стаття 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" містить дванадцять самостійних частин, кожна з яких визначає загальні положення військового обов`язку. Стаття 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" містить шість самостійних частин, які визначають обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, містить вісімдесят дев`ять самостійних пунктів, які визначають порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

За таких обставин залишається незрозумілим, в порушенні яких конкретно норм спеціальних законів звинувачено ОСОБА_1 .

Суд не має права самостійно змінювати фабулу, викладену в постанові про адміністративне правопорушення, яка (по суті) становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відсутність формулювання обставин адміністративного правопорушення позбавляє позивача ОСОБА_1 права здійснювати предметний захист та порушує його процесуальні права.

Таким чином, суду не надано належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.5 - 11, 73 - 77, 90, 241 - 246, 250, 286 КАС України, ст.ст.210-1, 235, 245 - 249, 251, 252, 254, 256, 258, 268, 276, 278 - 279, 283 - 289, 293 КУпАП, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову № 0619 від 30 жовтня 2024 року, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_4 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, у виді штрафу в сумі 17000 грн. - скасувати.

Справу відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Повне ім`я та найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м.Дунаївці Хмельницької області, проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження по АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 30 грудня 2024 року.

Суддя Посунько Г.А.