Справа № 705/6095/24
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/6095/24
2-а/705/86/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2024 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко Валентина Леонідівна, розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , поданим адвокатом Кушнеренко Тамарою Валеріївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (комісія з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації) про визнання постанови протиправною та її скасування,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Кушнеренко Т.В., яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (комісія з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації) про визнання постанови протиправною та її скасування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Постановою №107 від 23.10.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 20000,00 грн. У вказаній постанові вказано, що він перебуває на обліку як військовозобов`язаний та 01.09.2024 він отримав повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 02.09.2024 на 15.00 год., проте на вказаний час не з`явився. З мотивувальної частини постанови вбачається, що він порушив вимоги ст. 210-1 КУпАП. При цьому, резолютивна частина постанови не містить посилання на будь-яку статтю КУпАП, яка б давала можливість встановити за що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та виходячи із розміру штрафу можливо припустити, що це ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Крім того, позивач не погоджується із винесеною постановою, оскільки він не є військовозобов`язаним та 09.06.2006 знятий з військового обліку за станом здоров`я, оскільки його було визнано ВЛК непридатним до військової служби із зняттям (виключенням) з військового обліку, тому не повинен дотримуватись Правил військового обліку та ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», з`являтися на виклики РТЦК та СП. ОСОБА_1 вважає, що оскільки він вже проходив ВЛК, тому повістка для проходження ВЛК йому була видана безпідставно. Також, як вбачається із самої Постанови, з її резолютивної частини, позивача взагалі не визнано винуватим за будь-якою із статей КУпАП, а на нього лише накладено адміністративне стягнення. Тому, позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим повинна бути скасована.

Ухвалою суду від 14.11.2024 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вх. № 30384 від 09.12.2024 від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 Рисюк Т.А. надійшов відзив на позовну заяву (заява), в якому зазначено, що відповідач не визнає позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні. В заяві зазначено, що у позовній заяві представник позивача безпідставно посилається на те, що позивач не є військовозобов`язаним, адже, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був взятий на облік військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 по досягненню віку військовозобов`язаних та 01.09.2006 отримав військово-обліковий документ. 01.11.2004 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд та за висновком військово-лікарської комісії, зазначеним у протоколі №17, за ст. 17-в Графи І визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено здатним до військової служби у воєнний час. Відповідно до Указу Президента України №64 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який триває до даного часу. При цьому, заяви представника позивача та адвоката позивача про те, що ОСОБА_1 , як обмежено придатний у воєнний час не має відношення до військового обов`язку, не відповідають дійсності, оскільки 18.10.2024 він пройшов медичний огляд та за висновком військово-лікарської комісії №4/5756 від 18.10.2024 на підставі статті 18-б графи ІІ розкладу хвороб, графи ІІ ТДВ (наказу МОУ №402 від 14.08.2008, яким затверджено ПОЛОЖЕННЯ про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Таким чином, обмежена придатність ОСОБА_1 підтверджена і на даний час. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку. Матеріалами справи підтверджено отримання/вручення 01.09.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 повістки про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15:00 год. 02.09.2024. Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомив, що надасть пояснення на окремому аркуші, про що він власноручно зробив запис у протоколі про адміністративне правопорушення №107 від 18.10.2024. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за участю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 були враховані усі обставини, в результаті чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності. Наявні та встановлені під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення №107 від 18.10.2024 докази, які додані до протоколу, свідчать про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорії військовозобов`язаних осіб. Позивач 01.09.2024 отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 02.09.2024, за повісткою не з`явився, причини своєї неявки за отриманою ним повісткою не повідомив. Після розшуку у встановленому порядку, поліцією ОСОБА_1 , пройшов медичний огляд і отримав висновок військово-лікарської комісії 18.10.2024 про його придатність до військової служби під час дії воєнного стану, є військовозобов`язаною особою, тому адміністративне стягнення на нього було накладено правомірно.

За вх. № 30969 від 12.12.2024 від представника позивача - адвоката Кушнеренко Т.В. надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, адже, у своєму відзиві на позовну заяву відповідач не обґрунтував розмір призначеного постановою штрафу 20000 грн. та те, за якою частиною та якою статтею КУпАП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Резолютивна частина постанови не містить висновку про винність ОСОБА_1 . Тому, вказане порушує право позивача знати про те, за що він притягнутий до адміністративної відповідальності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі № 607/7987/17.

Згідно з ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.

Судом встановлено, що згідно з текстом оскаржуваної постанови № 107 від 23.10.2024, ОСОБА_1 02.09.2024 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 прибув самостійно. Пояснив, що 02.09.2024 не з`явився та ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що на той час проходив ВЛК та мав намір з`явитися після закінчення її проходження.

Уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено відповідну постанову, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20000 грн.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надані докази того, що позивач ОСОБА_1 01.11.2004 пройшов медичний огляд та за висновком військово-лікарської комісії, зазначеним у протоколі №17, за ст. 17-в Графи І визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено здатним до військової служби у воєнний час, що підтверджується Карткою обстеження та медичного огляду 2710-2408-0876-2006 та Довідкою №5510 військово-лікарської комісії.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 , як військо-зобов`язана особа зобов`язаний дотримуватись вимог ч. 1-3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку.

З матеріалів справи вбачається підтвердження отримання/вручення 01.09.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 повістки про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15:00 год. 02.09.2024.

За вказаною повісткою ОСОБА_1 не з`явився, не надавши при цьому підтвердження поважності його неявки, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено Постанову №17 у справі про адміністративне правопорушення від 23.10.2024.

Відповідно до вимог чинного законодавства, від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року оголошено про проведення загальної мобілізації.

У відповідності до положень статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як слідує зі змісту статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Порядок оформлення територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки матеріалів про адміністративні правопорушення визначено відповідно до «Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої Наказом Міністерства оборони України 01 січня 2024 року №3.

Відповідно до пункту 1 Розділу I Загальні положення ця Інструкція визначає процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно пункту 10 Розділу II Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова заповнюється державною мовою друкованим способом або від руки розбірливим почерком.

Відповідно до пункту 14 Розділу II Інструкції постанова відповідно до статті 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис. У постанові зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника. У разі якщо копія постанови надсилається поштою, про це робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається повідомлення про вручення поштового відправлення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення міститься у Додатку 4 до Інструкції.

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної постанови, на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 20000 грн. Проте, як зазначено у зразку постанови, що міститься у Додатку №4, у мотивувальній частині постанови повинно бути зазначено посилання на частину та статтю КУпАП, що вказує на суть правопорушення, за яке особу притягнуто до адміністративної відповідальності. Із оскаржуваної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності 14.05.2024 відповідно до постанови №54 ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 2 ст.210-1 КУпАП. При цьому в мотивувальній та резолютивній частинах постанови відсутнє конкретне посилання на частину та статтю, яка передбачає відповідальність за вчинене ним правопорушення.

Згідно із вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що в матеріалах справи відсутнє обгрунтування, що підтверджує вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд дійшов до висновку, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення № 107 від 23.10.2024, якою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20000,00 грн. - визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Гудзенко