Справа № 200/7033/24
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2024-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2024 року Справа№200/7033/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08.10.2024 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі Відповідач 2) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 26.06.2024 № 86 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування прийняту за результатами розгляду заяви від 17.06.2024 зареєстровану за № 8078;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не зарахування до пільгового стажу періодів: з 03.01.1995 по 31.01.1995 , з 10.06.1997 по 13.06.1997, з 10.09.1999 по 25.10.1999, з 13.06.2003 по 22.06.2003, з 10.09.2003 по 22.09.2003, з 19.06.2014 по 03.11.2014, з 11.04.2018 по 20.04.2018, з 22.10.2019 по 17.11.2019, з 07.05.2024 по 17.06.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу періоди: з 03.01.1995 по 31.01.1995, з 10.06.1997 по 13.06.1997, з 10.09.1999 по 25.10.1999, з 13.06.2003 по 22.06.2003, з 10.09.2003 по 22.09.2003, з 19.06.2014 по 03.11.2014, з 11.04.2018 по 20.04.2018, з 22.10.2019 по 17.11.2019, з 07.05.2024 по 17.06.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву № 8078 від 17.06.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та призначити з 17.06.2024 пенсію за віком відповідно до ч.3.ст.114 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до пільгового стажу періоди: з 03.01.1995 по 31.01.1995, з 10.06.1997 по 13.06.1997, з 10.09.1999 по 25.10.1999, з 13.06.2003 по 22.06.2003, з 10.09.2003 по 22.09.2003, з 19.06.2014 по 03.11.2014, з 11.04.2018 по 20.04.2018, з 22.10.2019 по 17.11.2019, з 07.05.2024 по 17.06.2024 та зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 та Постанови КМУ № 81 від 22 лютого 1992 року Про заходи щодо застосування Закону України Про пенсійне забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами розгляду заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу спірні періоди роботи на відповідних посадах згідно трудової книжки та довідками про підтвердження пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вказав, що відповідач зобов`язаний зарахувати до пільгового стажу періоди роботи, не зважаючи на відсутність сплати роботодавцем за цей період страхових внесків, а також період навчання, оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Також позивач вказав, що при розгляді питання щодо призначення пенсії, відповідач протиправно не застосував постанову Кабінету Міністрів України №81 від 22.02.1992 "Про заходи щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення" та роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України №8 від 20.01.1992 року.

Позивач вважає, що оскільки станом на дату звернення із заявою він мав необхідний стаж для призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону 1058, тому найефективнішим способом захисту порушених прав є зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідач -1 позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не є належним відповідачем у справі, оскільки заяву позивача і рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Відповідач- 2 надав відзив на адміністративний позову у якому вказав, що оскільки пільговий стаж роботи позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до положень ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є недостатнім, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Вказав, що до пільгового стажу позивачу зараховано періоди роботи згідно наданих уточнюючих довідок та довідок про спуски в шахту, окрім періодів перебування позивача у навчальних пунктах, оскільки в ці періоди відсутня кількість підземних виходів. Зауважив, що позивачем за спірний період роботи уточнюючу довідку надано не було.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 14.10.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 28.10.2024 відкрито провадження у справі вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіює паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , витягом з реєстру територіальної громади.

17.06.2024 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, за результатом розгляду якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 26.06.2024 №86.

Так, за вказаним рішенням, відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, через відсутність необхідного пільгового стажу на професіях по Постанові №202 - 25 років.

При цьому, згідно з вказаним рішенням: вік заявника 47 років 04 місяці 19 днів, страховий стаж особи з урахуванням кратності становить 44 роки 02 місяці 09 днів, пільговий стаж особи по Постанові №202 25 становить 23 роки 03 місяці 12 днів.

Також зазначено, що за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди.

Листом від 28.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії, надіславши копію спірного рішення.

В адміністративному позові позивач зазначив, що до пільгового стажу протиправно не зараховано періоди роботи в повному обсязі згідно з записами трудової книжки.

Так, згідно з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 позивач працював:

Шахта Родинська ВО «Красноармійськвугілля»:

- 03.01.1995 прийняти учнем гірничого підземного (наказ №43к від 10.01.1995, запис №1);

- 23.02.1995 переведений гірничим підземним 2 розряду (наказ №331к від 23.02.1995, запис №2);

- 07.11.1995 звільнений у зв`язку з призивом до Армії (наказ №1972к від 09.11.1995, запис № 3);

- з 20.11.1995 по 20.04.1997 служба в рядах Збройних сил України (запис №4);

Шахта Родинська ВО «Красноармійськвугілля»:

- 10.06.1997 прийнятий гірничим робітником підземним 2 розряду (Наказ 1024-к від 28.06.1997);

- 20.10.1998 переведений гірничим підземним 3 розряду (Наказ 173к від 20.010.1998);

- 25.10.1999 звільнений за згодою сторін (наказ 1481-к від 26.10.1999, запис №7);

ДХК «Краснолиманська»:

- 10.11.1999 прийнятий гірничим підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (Наказ №1222-к від 10.11.1999);

- 23.09.2003 переведений гірничим робітником очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті під землею (Наказ 1205к від 23.09.2003);

- 19.01.2005 переведений охоронцем (Наказ 78к від 19.01.2005);

- 09.08.2005 звільнений за згодою сторін (наказ 1422-к від 08.09.2005, запис №11).

Запис №12-13 щодо отримання допомоги по безробіттю.

Державне підприємство Вугільна компанія «Краснолиманська»

- 01.03.2010 прийнятий гірничим підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті (Наказ №296-к від 01.03.2010);

- 04.11.2014 переведений гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №4760/к від 04.11.2014);

- 08.04.2018 звільнений за власним бажанням (Наказ №1190/к від 08.04.2018).

ТОВ «Краснолиманське»:

- 11.04.2018 прийнятий гірничим очисного вибою підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті тимчасово (Наказ 650к від 11.04.2018, запис №17).

- 29.05.2018 переведений гірничим очисного вибою підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті (Наказ 739к від 29.05.2018, запис №18);

- 03.11.2019 звільнений за угодою сторін (Наказ №246/к від 04.11.2019).

Державне підприємство Вугільна компанія «Краснолиманська»

- 18.11.2019 прийнятий майстром гірничим підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №3114/к від 18.11.2019, запис №20);

Запис про звільнення трудова книжка не містить.

Разом з цим, як вбачається з розрахунку стажу позивача за формою РС-право, періоди: з 03.01.1995 по 31.01.1995, з 10.06.1997 по 13.06.1997, з 10.09.1999 по 25.10.1999, з 13.06.2003 по 22.06.2003, з 10.09.2003 по 22.09.2003, з 19.06.2014 по 03.11.2014, з 11.04.2018 по 20.04.2018, з 22.10.2019 по 17.11.2019, з 07.05.2024 по 17.06.2024 не зараховані до пільгового стажу.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії та у відзиві на адміністративний позов не зазначено про не зарахування будь-яких періодів та підстави їх не зарахування.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Пунктом 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Абз. 1 частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до Постанови № 202 та частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування робота за вказані періоди зараховуються до стажу, необхідного до для отримання пенсії незалежно від віку.

За приписами частини 1 статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок №637).

На підставі п.1, п.2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

При цьому, пунктами 20-22 Порядку № 637 визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, із заявою про призначення пенсії за віком позивачем, зокрема, було надано копію трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить посилання на наказ та підпис відповідальних осіб, виправлень та закреслень не містить.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (далі Постанова №202).

Отже, законодавець саме Постановою №202 від 31.03.1994 визначив, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу періодів з 03.01.1995 по 31.01.1995, з 10.06.1997 по 13.06.1997, суд зазначає наступне.

Так, згідно із записами трудової книжки позивач з 03.01.1995 по 22.02.1995 працював на шахті «Родинська» ВО «Красноармійськвугілля» учнем гірничого робітника підземного, з 23.02.1995 по 07.11.1995 працював гірничим робітником підземним 2 розряду (при цьому період з 01.02.1995 по 07.1.1995 зарахований за ст. 14 пост 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в), з 10.06.1997 по 25.10.1999 працював гірничим робітником підземним 2 та 3 розряду.

Згідно з довідкою ДП «Мирноградвугілля» №1-331 від 27.03.2024 позивачу здійснювалася оплата з 11.01.1995 по 31.01.1995 за перебування в учбовому пункті та за навчання на курсах згідно тарифної ставки підземного робітника, з 01.02.1995 по 22.02.1995 як учню гірника підземного.

При цьому, згідно з довідкою ДП «Мирноградвугілля» №1-332 від 27.03.2024 позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля з 03.01.1995 по 10.01.1995 навчався в учбовому пункті, оплата здійснювалася як підземному робітникові, що передбачено Списком №1 постанови КМУ від 31.03.1994 №202, з 11.01.1995 по 22.01.1995 учень гірника підземного на дільниці ШТ-1, оплата здійснювалася як підземному робітникові, що передбачено Списком №1 постанови КМУ від 31.03.1994 №202, з 23.02.1995 по 07.11.1995 гірник підземний на дільниці ШТ-1, що передбачено Списком №1 постанови КМУ від 31.03.1994 №202.

Згідно з довідкою ДП «Мирноградвугілля» №1-329 від 27.03.2024 позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля з 10.06.1997 по 13.06.1997 навчався в учбовому пункті, оплата здійснювалася як підземному робітникові, що передбачено Списком №1 постанови КМУ від 31.03.1994 №202.

Отже, відповідачем не зараховано період з 03.01.1995 по 31.01.1995, з 10.06.1997 по 13.06.1997 оскільки згідно з довідкою оплата здійснювалася як підземному робітникові за перебування в учбовому пункті та за навчання на курсах.

З цього приводу суд зазначає, що навчання в учбовому пункті, зокрема по техніці безпеки нерозривно пов`язано з виробничою необхідністю, навчання в учбовому центрі позивач проходив за професією гірничого робітника підземного, дні навчання оплачувалися позивачу за тарифною ставкою підземного робітника, та після закінчення навчання позивач продовжував працювати за набутою професією з повним робочим днем у шахті.

Отже, відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди навчання з 03.01.1995 по 31.01.1995, з 10.06.1997 по 13.06.1997 за Списком №1 постановою КМУ від 31.03.1994 №202.

Стосовно не зарахування періоду з 10.09.1999 по 25.10.1999, суд зазначає, що згідно з розрахунком стажу, не зараховано до пільгового стажу період з 10.09.1999 по 24.10.1999, при цьому матеріалами справи підтверджується, що позивач працював з 10.06.1997 по 25.10.1999 працював у шахті «Родинська» ВО «Красноармійськвугілля» гірничим робітником підземним 2 та 3 розряду.

Згідно з довідкою ДП «Мирноградвугілля» №1-329 від 27.03.2024 позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля з 14.06.1997 по 25.10.1999 працював за професією гірник підземний на дільниці ШТ-1, що передбачено Списком №1 постанови КМУ від 31.03.1994 №202. Згідно з додатковими відомостями до цієї довідки (довідка №1330 від 27.03.2024) не містить інформації про безоплатні відпустки, страйки, тощо за цей період, отже відповідачем протиправно не зараховано період роботи ОСОБА_1 з 10.09.1999 по 25.10.1999 до пільгового стажу за Списком №1 постановою КМУ від 31.03.1994 №202.

Стосовно періоду з 13.06.2003 по 22.06.2003, суд зазначає, що записами трудової книжки підтверджується, що позивач у цей період працював у ДХК «Краснолиманська» гірничим підземним з повним робочим днем в шахті (з 10.11.1999 по 22.09.2003).

При цьому, пільгова довідка ДП ВК «Краснолиманська» №02/11-11/119/12 від 13.06.2024 підтверджує, що у період з 10.11.1999 по 23.06.2003 позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією гірник підземний, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1а., вказана довідка містить інформацію про навчання з ТБ з оплатою згідно тарифної ставки підземного робочого 2 дні з 24.06.2003.

Довідка про відсутність на роботі №01/11-119/15 від 13.06.2024 містить інформацію за червень 2003 року 3 спуски учнем.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що у період з 13.06.2003 по 22.06.2003 позивач працював гірничим підземним з повним робочим днем в шахті, отже такий період протиправно не зарахований до пільгового стажу позивача.

Стосовно періоду з 10.09.2003 по 22.09.2003, суд зазначає, що позивач у цей період працював у ДХК «Краснолиманська» гірничим підземним з повним робочим днем в шахті.

Пільгова довідка ДП ВК «Краснолиманська» №02/11-11/119/12 від 13.06.2024 підтверджує, що, зокрема у період з 23.08.2003 по 22.09.2003 позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією гірник підземний, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1а.

Отже, період роботи з 10.09.2003 по 22.09.2003 протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача.

Стосовно періоду роботи з 19.06.2014 по 03.11.2014, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що позивач у цей період працював у ДП ВК «Краснолиманська» гірничим робітником підземним з повним підземним робочим днем в шахті (з 01.03.2010 по 04.11.2014), довідка про відсутність на роботі не містить відомостей за спірний період, отже вказаний період повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Щодо періоду з 11.04.2018 по 20.04.2018.

Записами трудової книжки підтверджується, що позивач у цей період працював у ТОВ «Краснолиманське» гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем в шахті (з 11.04.2018 по 28.05.2018), згідно з довідкою про спуски в шахту№533 від 15.03.2024 в квітні 2018 року позивач мав 9 днів учбового пункту. Згідно з довідкою №376 від 12.04.2024 ОСОБА_1 у період з 11.04.2018 по 23.04.2018 (9 днів) мав попереднє навчання з ТБ, оплата днів проводилася по тарифній ставці першого розряду підземного робітника.

Як вже зазначалось судом вище, навчання по техніці безпеки нерозривно пов`язано з виробничою необхідністю, навчання в учбовому центрі позивач проходив за професією гірничий робітник очисного вибою, направлявся на навчання підприємством, дні навчання оплачувалися позивачу за тарифною ставкою підземного робітника, наступного дня після закінчення навчання позивач продовжував працювати за набутою професією з повним робочим днем у шахті.

Отже, відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди навчання по ТБ.

Щодо не зарахування періоду з 22.10.2019 по 17.11.2019 та з 07.05.2024 по 17.06.2024.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач у період з 22.10.2019 по 17.11.2019 працював у ТОВ «Краснолиманське» гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем в шахті (з 29.05.2018 по 03.11.2019) та у ДП «ВК «Краснолиманська» з 18.11.2019 майстром гірничим підземним з повним робочим днем під землею. Довідка про відсутність на роботі не містить інформації про відсутність ОСОБА_1 на роботі у спірний період.

Отже, таки періоди повинні бути зараховані до пільгового стажу позивача.

На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача-2 про відмову у призначенні пенсії позивачеві.

З метою захисту прав позивача, ураховуючи, що спірне рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, суд вважає за необхідне зобов`язати саме цей орган повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням спірних періодів роботи.

Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволенню не підлягають, оскільки відповідач-1 не розглядав заяву позивача про призначення пенсії, не приймав спірне рішення, а лише повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії.

Стосовно позовних вимог в частині із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 та Постанови КМУ № 81 від 22 лютого 1992 року Про заходи щодо застосування Закону України Про пенсійне забезпечення, суд зазначає наступне.

Так, 22.02.1992 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 81 "Про заходи щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", у якій є Додаток, який містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", який у свою чергу включає Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 року № 8 "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення". На даний час Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 року є чинною.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

У постанові від 18.11.2024 у справі № 200/1009/24 Верховний Суд зазначив, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням № 8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.

Таким чином, відсутні підстави для не застосування відповідачем указаних роз`яснень.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію, суд зазначає, що відповідно до ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.04.2018 у справі № 348/2160/15-а, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України)..

Отже, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд виходив з такого.

Згідно із частиною першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 07.10.2024 та від 24.10.2024 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 969 грн

Таким чином, ураховуючи, що позовні вимоги фактично задоволено, оскільки рішення визнано протиправним та скасовано, зобов`язано повторно розглянути заяву про призначення пенсії та зарахувати спірні періоди роботи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір за одну вимогу немайнового характеру, який становить 968,96 грн (1211,20*0,8).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 26.06.2024 № 86 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, б. 7, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про призначення пенсії від 17.06.2024, з урахуванням до пільгового стажу періоди: з 03.01.1995 по 31.01.1995, з 10.06.1997 по 13.06.1997, з 10.09.1999 по 25.10.1999, з 13.06.2003 по 22.06.2003, з 10.09.2003 по 22.09.2003, з 19.06.2014 по 03.11.2014, з 11.04.2018 по 20.04.2018, з 22.10.2019 по 17.11.2019, з 07.05.2024 по 17.06.2024 та зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 та Постанови КМУ № 81 від 22.02.1992 Про заходи щодо застосування Закону України Про пенсійне забезпечення.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, б. 7, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв