Справа № 280/5103/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 280/5103/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.08.2024 року (головуючий суддя Богатинський Б.В.)

в адміністративній справі №280/5103/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування індивідуального акта,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 03.06.2024 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:

-визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову (рішення) ІНФОРМАЦІЯ_3 про результати та висновки проведеної військово-лікарської комісії щодо позивача - ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідачем порушено процедуру проведення ВЛК, проведено формальний медичний огляд позивача, не враховано наявність у нього хронічних захворювань, не надано можливість надати комісії медичну документацію з історії хвороби та висновків інших медичних закладів, а також призначити належний огляд у вузькопрофільних спеціалістів, це привело до постановлення незаконного рішення ВЛК. Позивач просить позов задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.08.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що позивачем не використаний порядок визначений Положенням № 402 процедури оскарження результатів медичного огляду, а саме Положенням №402 не передбачає право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови позаштатних ВЛК у судовому порядку. Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 є позаштатною постійно діючою комісією. Згідно із нормами Положення №402, у разі непогодження із постановами позаштатних ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із скаргою на дії чи рішення ВЛК.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що в зв`язку з порушенням відповідачем процедури проведення медичного огляду ОСОБА_1 , а саме за відсутністю відповідної довідки ВЛК та інших належних медичних документів про які відповідач повинен був повідомити та видати позивачу ОСОБА_1 , останній був позбавлений права та можливості належним чином оскаржити незаконне рішення (постанову) відповідача до ЦВЛК ЗСУ. Зазначає, що позивачем фактично і юридично оскаржено постанова регіональної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначає, що страждає захворюванням «Шизотиповий розлад», яке згідно з п. а) ст. 16 Додатку 1 до п. 1.2. глави 1 розділу ІІ Положення, дає особі статус «Непридатного до військової служби з виключенням його з військового обліку» на підставі відповідного рішення ВЛК. При проходженні ВЛК, ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівникам ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що йому 21 рік, від призиву на військову службу у 2019 році він був звільнений за станом здоров`я, наявність у нього захворювань, якими він страждає з дитинства і до теперішнього часу мають суттєве значення щодо визначення стану його здоров`я. Вказує, що неодноразово повідомляв працівникам ВЛК вказаних ТЦК та СП, що на підтвердження вказаних ним даних він має відповідні медичні довідки, оригінали яких знаходяться у нього дома в АДРЕСА_1 за адресою проживання, у його мами, яка може привезти та надати їх для огляду або надіслати, направити поштою. Однак, вказані повідомлення позивача та медичні довідки про стан його здоров`я були повністю проігноровані відповідачем, що привело до постановлення не з`ясованого, не об`єктивного, незаконного рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке також було підтверджено/затверджено рішенням регіонального ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також позивачем до суду апеляційної інстанції подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

За правилами частини 6 статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до п.п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 3 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Зважаючи на те, що оскаржене рішення ухвалено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, а також те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали про забезпечення позову, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм процесуального законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.04.2024 ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач визнаний придатним до військової служби на підставі статті 13в графи ІІ розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України №402.

Відповідно до наданої картки обстеження та медичного огляду 16.04.2024 позивач оглянутий лікарями (терапевт, хірург, травматолог, невропатолог, офтальмолог, ЛОР, дерматовенеролог, психіатр, стоматолог), згідно довідки ВЛК від 16.04.2024 позивачу встановлено діагноз аутоімунний тиреоїдит, легкий перебіг.

Позивач вважає протиправною постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 про результати та висновки проведеної військово-лікарської комісії.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII, норми наказу Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, яким затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Нормами статті 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.

Вказане кореспондується також з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (ч.1 ст.2 ЗУ №2232-XII).

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (Положення №402).

Згідно із пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);

визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови.

Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами.

До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Позивач вважає протиправною постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 оформлену довідкою ВЛК № 84/501 від 16.04.2024, оскільки відповідачем не належним чином проведено медичний огляд позивача, не враховано наявність у нього хронічних захворювань, а саме захворювання «Шизотипний розлад», та діагноз «Застаріле пошкодження передньої хрестоподібної та медіальної колатеральної (2Вст.) зв`язок правого колінного суглобу».

Матеріалами справи підтверджується, що позивача було оглянуто лікарями спеціалістами, зокрема, психіатром, хірургом, травматологом.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що питання наявності чи відсутності захворювань за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Вирішуючи спір по суті, суд вказує, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

При вирішенні спору суд враховує висновки Верховного Суду у такій категорії справ.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18 зазначив, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Разом з тим, суд враховує, що підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Суд зауважує, що Положення № 402 не передбачає право особи, що проходила медичний огляд, оскаржувати постанови позаштатних ВЛК у судовому порядку.

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 є позаштатною постійно діючою комісією.

Згідно із нормами Положення № 402, у разі непогодження із постановами позаштатних ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із скаргою на дії чи рішення ВЛК.

У свою чергу, ВЛК регіону мають право скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Оскарженню у судовому порядку, за приписами п. 2.4.10. розділу І Положення № 402 підлягають тільки постанови ВЛК регіонів та постанови ЦВЛК.

Беручи до уваги ті обставини, що перевірка рішень позаштатних ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені Положенням № 402 при проведенні медичного огляду військового, належить до функцій ВЛК регіону чи ЦВЛК, а остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, ВЛК регіону чи ЦВЛК не приймали, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не дотриманий порядок, визначений Положенням № 402, процедури оскарження результатів медичного огляду.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Ураховуючи результат апеляційного перегляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.08.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 19.12.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки передбачені ст. 328, 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя Н.А. Олефіренко