Справа № 460/9703/23
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2024 року м. Рівне №460/9703/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловне управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі Відповідач), у якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 15 березня 2023 року №256, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваним наказом від 15 березня 2023 року №256 до нього застосовано дисциплінарне стягнення у попередження про неповну службову відповідність, за вчинення дисциплінарного проступку (за посадою заступника начальника СУ начальника ОМВ), що виразилось в порушенні п.1,2 частини першої ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію України», п. 2,9 ч. 1 ст.1, п.7 ч.1 ст. 3 Дисциплінарного статуту НПУ, абзацу 4 ст.28 ЗУ «Про державну таємницю», абзацу 4 п.116, п.748, п.п.2 п.749 вимог Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 №939, абзацу 18 посадових інструкцій начальника СУ начальника ОМВ від 01.04.2022 №3923/24/02-2022, що виразилось у порушенні зобов`язання здійснювати постійний контроль за забезпеченням охорони державної таємниці підпорядкованими працівниками поліції. Позивач зазначає про відсутність складу дисциплінарного проступку та, відповідно, неправомірність оскаржуваного наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення. Крім цього, звертав увагу на порушення вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України при притягненні його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, який виразився у порушенні п.1,2 частини першої ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію України», п. 2,9 ч. 1 ст.1, п.7 ч.1 ст. 3 Дисциплінарного статуту НПУ, абзацу 4 ст.28 ЗУ «Про державну таємницю», абзацу 4 п.116, п.748, п.п.2 п.749 вимог Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 №939, абзацу 18 посадових інструкцій начальника СУ начальника ОМВ від 01.04.2022 №3923/24/02-2022, в частині здійснення постійного контролю за забезпеченням охорони державної таємниці підпорядкованими працівниками поліції. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

12 травня 2023 року судом відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи визначено провадити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Розглянувши заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач проходив службу в ОВС з 1998 року, а у Національній поліції з 2015 року. Зокрема, в період з 16.03.2022 року по 20.01.2023 року проходив службу у ГУНП в Рівненській області на посаді заступника начальника слідчого управління ГУНП в Рівненській області.

Наказом ГУ НП в Рівненській області від 15.03.2023 року №256 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

З дослідженого судом наказу від 15.03.2023 року №256 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку (за посадою заступника начальника СУ начальника ОМВ), що виразилось в порушенні п.1,2 частини першої ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію України», п. 2,9 ч. 1 ст.1, п.7 ч.1 ст. 3 Дисциплінарного статуту НПУ, абзацу 4 ст.28 ЗУ «Про державну таємницю», абзацу 4 п.116, п.748, п.п.2 п.749 вимог Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 №939, абзацу 18 посадових інструкцій начальника СУ начальника ОМВ від 01.04.2022 №3923/24/02-2022, що виразилось у порушенні зобов`язання здійснювати постійний контроль за забезпеченням охорони державної таємниці підпорядкованими працівниками поліції.

Притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності передувало службове розслідування, призначене наказом ГУ НП в Рівненській області від 09.02.2023 року №300, підставою для призначення службового розслідування слугував рапорт заступника начальника - начальника СУ ГУНП в Рівненській області щодо виявлення окремих порушень режимно-секретної діяльності в СУ ГУНП під час проведення перевірок робочих місць слідчих СУ ГУНП.

Так, начальником СУ ГУНП в Рівненській області було здійснено перевірку режимно-секретної діяльності слідчого управління ГУНП в Рівненській області. В результаті перевірки було встановлено, що під час досудового розслідування в КП 0000237 від 10.08.2022, ОСОБА_2 начальник відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Рівненській області, який входить до групи слідчих, які здійснюють досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні, постанові щодо здійснення заходів забезпечення безпеки та зміни анкетних даних громадянина та протоколу допиту свідка не надав грифу секретності.

ОСОБА_1 , як, на той час, заступника начальника слідчого управління ГУНП в Рівненській області начальника організаційно-методичного відділу притягнуто до дисциплінарної відповідальності за безконтрольність, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст.3 Дисциплінарного статуту НПУ.

Вважаючи вищевказаний наказ відповідача протиправними в частині, що стосується притягнення до дисциплінарної відповідальності, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про його скасування.

Оцінюючи правомірність оскарженого наказу, суд керується приписами ч. 2 ст. 2 КАС України про те, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд враховує, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (ч. 1 ст. 17 Закону України Про Національну поліцію).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною 2 ст. 19 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, що затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно зі статтею 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

У ст. 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з вказаним Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту зазначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту унормовано, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського (ч. 1 ).

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч. 2).

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (ч. 3).

Згідно з ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частиною 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до ч. 7 ст. 14 Дисциплінарного статуту у разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

Частинами 8, 9 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

З наведених правових норм висновується, що поліцейський може бути підданий дисциплінарному стягненню не інакше, як за вчинення дисциплінарного проступку, факт вчинення якого має бути встановлено та доведено в ході проведеного службового розслідування, проведеного з дотриманням встановленої процедури.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок проведення службових розслідувань) проведення службових розслідувань.

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 2 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимогЗакону України«Про запобігання корупції»;

ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;

недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;

недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;

втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;

розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;

порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;

перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку;

здійснення поліцейським дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками в будь-якій формі, а також сексуальних домагань.

Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (п. 1 розділу V Порядку проведення службових розслідувань).

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пункт 5 розділу VI Порядку проведення службового розслідування: У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Пункт 10 розділу VI Порядку проведення службового розслідування: У разі надходження до керівника органу поліції вищого рівня скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо якого є висновок службового розслідування, якщо в ній містяться відомості, які не були досліджені під час проведення службового розслідування, чи безпосереднього виявлення таких відомостей уповноважений керівник органу поліції вищого рівня призначає нове службове розслідування за такими відомостями, проведення якого доручається дисциплінарній комісії органу поліції вищого рівня.

Дослідженням зібраних у справі доказів судом встановлено, що згідно з посадовими обов`язками ОСОБА_1 за посадою заступника начальника СУ начальника організаційно методичного відділу, до його компетенцій не входило загальне керівництво відділів: розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості, розслідування злочинів у сфері транспорту, розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності, розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області, а також не входило в коло його обов`язків здійснення контролю щодо забезпечення охорони державної таємниці в СУ ГУНП і загальне керівництво відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області.

Крім того, суд зазначає, що згідно з посадовими інструкціями заступника начальника СУ начальника організаційно методичного відділу, до компетенції позивача не входила організація, вивчення та заслуховування стану досудового розслідування у кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими СУ ГУНП в Рівненській області.

Суд наголошує, що згідно Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», нерозголошення відомостей про осіб, взятих під захист, може здійснюватися шляхом обмеження відомостей про особу в матеріалах перевірки (заявах, поясненнях тощо), а також протоколах слідчих дій та інших матеріалах кримінального провадження, заміни прізвища, імені, по батькові в цих документах псевдонімами за постановою органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, дізнавача, прокурора або за ухвалою слідчого судді, суду про зміну анкетних даних. Ці постанови до матеріалів справи не приєднуються, а зберігаються окремо в органі, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження. Суд зауважує, що інших вимог та порядку застосування забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, в КПК України та вказаному вище Законі, не міститься.

Суд вважає, що оскільки під час досудового розслідування в КП 0000237 від 10.08.2022, ОСОБА_2 начальник відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Рівненській області, який входить до групи слідчих, які здійснюють досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні, постанові щодо здійснення заходів забезпечення безпеки та зміни анкетних даних громадянина та протоколу допиту свідка, не надав грифу секретності, то відповідно ОСОБА_1 , не мав жодних підстав і повноважень здійснювати контроль за дотриманням режимно-секретної діяльності секретоносієм ОСОБА_2 , який є автором цього документу, а відповідних повноважень щодо перевірки правомірності ненадання, вказаному документу грифу секретності позивач, згідно своїх посадових обов`язків - не мав.

Що стосується надання грифу таємності постанові щодо здійснення заходів забезпечення безпеки та зміни анкетних даних громадянина та протоколу допиту свідка, яким не було надано гриф секретності, суд зазначає, що вказані документи не містять відомостей, що становлять державну таємницю, а Закон України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» не передбачає надання грифу секретності даним документам, у зв`язку з тим, що згідно Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», нерозголошення відомостей про осіб, взятих під захист, може здійснюватися шляхом обмеження відомостей про особу в матеріалах перевірки (заявах, поясненнях тощо), а також протоколах слідчих дій та інших матеріалах кримінального провадження, заміни прізвища, імені, по батькові в цих документах псевдонімами за постановою органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, дізнавача, прокурора або за ухвалою слідчого судді, суду про зміну анкетних даних. Ці постанови до матеріалів справи не приєднуються, а зберігаються окремо в органі, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

В ст. 7 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» вказаний перелік заходів забезпечення безпеки, а саме:

а) особиста охорона, охорона житла і майна;

б) видача спеціальних засобів індивідуального захисту і сповіщення про небезпеку;

в) використання технічних засобів контролю і прослуховування телефонних та інших переговорів, візуальне спостереження;

г) заміна документів та зміна зовнішності;

д) зміна місця роботи або навчання;

е) переселення в інше місце проживання;

є) поміщення до дошкільної виховної установи або установи органів соціального захисту населення;

ж) забезпечення конфіденційності відомостей про особу;

з) закритий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4.1.6 ЗВДТ відомостями, що становлять державну таємницю є відомості про зв`язок ознак особи, яка бере участь у кримінальному судочинстві і взята під захист згідно з чинним законодавством України у зв`язку з виникненням загрози її життю чи здоров`ю і стосовно якої проводяться або проведено заходи щодо зміни персональних даних або зовнішності чи місця проживання, з її попередніми індивідуальними ознаками.

Відповідачем не доведено, що слідчий Самолюк І.В. проводив заходи вказані у даній статті 4.1.6 ЗВДТ, а саме: зміни персональних даних або зовнішності чи місця проживання, а матеріалами справи доведено те, що слідчий проводив захід забезпечення безпеки - забезпечення конфіденційності відомостей про особу, який згідно ст. 15 Згідно ст. 15 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», є нерозголошенням відомостей про осіб, взятих під захист.

Отже, попри те, що документу, якому, згідно норм чинного законодавства не встановлюється гриф секретності, комісія, яка проводила службове розслідування, прийшла до помилкового висновку, щодо порушення режимно-секретної діяльності слідчим СУ ГУНП в Рівненській області і позивача, як заступника начальника СУ ГУН в Рівненській області безпідставно, за безконтрольність, притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а відтак висновки комісії, яка проводила службове розслідування та прийшла до висновку, щодо вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку є помилковими.

Суд зазначає, що поліцейський може бути підданий дисциплінарному стягненню, однак, не інакше, як за вчинення дисциплінарного проступку, факт вчинення якого має бути встановлено та доведено в ході проведеного службового розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Аналіз положень вищевказаного Порядку дає підстави для висновку, що службове розслідування проводиться з метою виявлення причин та умов, що стали підставою для проведення службового розслідування, наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявності чи відсутності порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок тощо.

Таким чином, в даній справі вирішення питання про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та подальшого звільнення зі служби в поліції передбачає необхідність з`ясування, судом наявність складу дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 , виходячи з його службових повноважень, визначених посадовою інструкцією.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає недоведеним, в ході службового розслідування, фактів порушення позивачем службової дисципліни позивачем, а відтак визнає протиправним застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 15 березня 2023 року №256 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області (вул. Миколи Хвильового, буд. 2,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 40108761)

Суддя Д.Є. Махаринець