Справа № 280/9038/24
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 грудня 2024 року Справа № 280/9038/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати дії та рішення відповідача від 02.05.2024 року №47, стосовно відмові у призначенні пенсії позивачу, та бездіяльність Відповідача, щодо не призначення пенсії позивача - протиправними, скасувати їх та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 30.10.2020 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) та здійснювати виплату пенсії на вказаний ним банківський рахунок - № НОМЕР_2 відкритий в АТ Ощадбанк, з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, у розмірі відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.06.2024 року було отримано Рішення від 02.05.2024 року №47 про відмову у призначенні пенсії, відповідно до якої відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії позивачу, обґрунтовуючи свою відмову наступним: що буцімто позивач відповідно до вимог п. 2.9. Порядку 22-1 зобов`язаний надати відповідачу саме паспорт громадянина України та, що позивачем не надано належним чином завірені копії документів та не вистачає стажу для призначення пенсії. Як слідує із заяви про призначення пенсії, позивач звернувся до в ідповідача з проханням призначити йому пенсію та виплатити її на визначений ним банківський рахунок - № НОМЕР_2 . Зазначає, що рішення, дії та бездіяльність відповідача щодо незаконної відмови у призначенні пенсії, є неправомірними і дискримінаційними та суперечать чинному законодавству, чисельній судовій практиці, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов зокрема зазначив, що представником позивачки не були надані документи, які б підтверджували його постійну реєстрацію на території України. Тобто, той факт, що позивач колись мешкала в Україні не породжує причинний зв`язок із його вимогою сьогодні призначити пенсію. Отже, в порушення вимог пунктів 2.1, 2.9, 2.22 Порядку № 22-1, позивачем не надано дійсного паспорту та документу про своє місце проживання або реєстрації в межах України. Ідентифікувати особу позивача є неможливим. Крім того, зазначив, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж- 15 років. В задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 02.10.2024 вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 28.10.2024 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2023 по справі № 280/3185/22 , яке набрало законної сили 12.04.2024, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а саме:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області у розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.01.2022, викладене у листі № 0800-0202-8/970 від 03.02.20224;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькі області розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2022 про призначення пенсії за віком та заяву від 27.06.2022, відповідно до вимог Закону № 1058-ІV та Порядку № 22-1 з урахуванням зроблених судом висновків.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2023 у справі № 280/3185/22, відповідачем було розглянуто заяву від 28.01.2022 щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 та копії документів, наданих до звернення.

Рішенням від 02.05.2024 № 47 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю оригіналів документів та з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років.

Вважаючи таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

За змістом статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

При цьому згідно зі статтею 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 3 статті 25 Конституції України визначено, що Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (ЗУ №1058-IV).

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-IV) визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Слід зазначити, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років (ч.1 ст.26 ЗУ №1058-IV).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є громадянином України згідно паспорту України для виїзду за кордон (номер паспорта НОМЕР_3 ), який виданий 19.03.2021 року та дійсний до 19.03.2031 року.

При цьому, матеріалами справи також підтверджується, що позивач 24.09.1994 року виїхав з України до Ізраїлю на постійне місце проживання.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначено статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 44 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку (ч.1 ст.45 ЗУ №1058-IV).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. №22-1 (Порядок № 22-1).

За змістом пунктів 1.1., 1.2. Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Відповідно до п. 1.6. Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно із п. 1.7. Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів.

Із пункту 2.1. Порядку № 22-1 вбачається, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, як:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).

Згідно із пунктом 2.9. Порядку № 22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Суд бере до уваги, що вказана норма виконана позивачем (представником позивача), оскільки наданими документами, а саме, паспортом України (для виїзду за кордон) номер паспорта НОМЕР_3 , засвідчено особу позивача , вказано вік: ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що особа є громадянином України, встановлено, що вказаний паспорт є дійсним (виданий 19.03.2021 року та дійсний до 19.03.2031 року), а також вказаним паспортом зазначено місце постійного проживання: Ізраїль.

Пунктом 2.22. Порядку № 22-1 передбачено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2.23. Порядку № 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

За змістом пункту 4.2. Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

В силу вимог пункту 4.3. Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно із пунктом 4.7. Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Отже, громадянин України, який досяг віку, визначеного статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (№1058-IV), за наявності необхідного стажу, може реалізувати своє право на отримання пенсії за віком.

Вказане право реалізується шляхом звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, до якої додаються документи, передбачені Порядком № 22-1.

При цьому достатність документів встановлюється під час прийняття заяви органом Пенсійного фонду.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів у 10-ти денний термін з дня надходження заяви.

Так, матеріалами справи підтверджується, що позивач, є громадянином України, звернувся 28.01.2022, тобто після досягнення 65 року, через представника за нотаріально посвідченою довіреністю, до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.04.2023 по справі № 280/3185/22, відповідачем було розглянуто заяву від 28.01.2022 щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 та копії документів, наданих до звернення.

Рішенням від 02.05.2024 № 47 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю оригіналів документів та з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років. В рішенні зазначено: Вік заявника 67 років 9 місяців 16 днів. Після перегляду пенсійної справи з урахуванням рішення суду страховий стаж особи становить 2 роки 10 місяців 11 днів. Також зазначено, що позивачу необхідно надати документ, який посвідчує місце проживання (реєстрації) особи на території України та про невідповідністю наданих документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058.

Щодо необхідності надати документ, який посвідчує місце проживання (реєстрації) особи на території України, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу вимог частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 №1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

У п. 3.3. рішення від 07.10.2009 № 1-32/2009 Конституційний Суд України зазначив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Отже, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, із збереженням усіх конституційних прав.

Відповідний висновок відповідає висновку Верховного Суду у постанові від 13.06.2019 у справі 204/1134/17 (2а/204/91/17).

Виходячи з наведених законодавчих норм позивач, маючи постійне проживання у Державі Ізраїль, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, при цьому, Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Як зазначено вище, відповідно до пунктів 2.9, 2.22. Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року № 2235-III документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Згідно із частиною 1 статті 22 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20 листопада 2012 року № 5492-VI паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Отже, беручи до уваги те, що до заяви про призначення пенсії за віком представником позивача була надана копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон, яким посвідчено особу позивача, дату його народження, а також те, що виходячи із правової та соціальної природи пенсійного забезпечення право громадянина на призначення йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні, тому суд приходить до висновку про безпідставність відмови відповідача щодо реалізації конституційного права позивача на пенсійне забезпечення з підстав ненадання документа, що підтверджує місце проживання (реєстрації) позивача на території України.

Посилання відповідача про ненадання оригіналів документів також є необґрунтованими оскільки матеріалами справи підтверджується, що до неодноразових звернень представника позивача до Пенсійного фонду долучались як оригінали, так і нотаріально засвідчені копії документів.

Щодо відсутність необхідного страхового стажу (15 років), суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем в рішенні не зазначено про врахування або не врахування періодів роботи позивача до страхового стажу.

Суд вкотре наголошує, що до неодноразових звернень представника позивача до Пенсійного фонду долучались як оригінали, так і нотаріально засвідчені копії документів, а саме: трудової книжки позивача, архівних довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, довідок про стаж та заробітну плату.

Враховуючи те, що відповідачем не було розглянуто питання щодо зарахування чи не зарахування певних періодів роботи позивача до страхового стажу, тому, враховуючи цю обставину, суд не може зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення пенсії, та вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути подану заяву про призначення пенсії, з урахуванням висновків, викладених в даному рішенні суду, оскільки саме до функцій пенсійного орану відноситься розрахунок стажу.

Відповідач в рамках своїх повноважень, зобов`язаний розглянути та за необхідності перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів, визначити на їх підставі достатність або відсутність підстав для призначення виплати пенсії.

При цьому, суд зауважує, що при повторному розгляді питання відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, скасоване судом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057, ) - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.05.2024 року №47.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2022 про призначення пенсії за віком по суті з прийняттям відповідного рішення з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині даного рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 27.12.2024.

Суддя О.В. Конишева