Справа № 607/26793/24
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2024 Справа №607/26793/24 Провадження №2-а/607/500/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3543485 від 25 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка ОСОБА_1 13 грудня 2024 року звернулася до суду з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі УПП в Тернопільській області ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3543485 від 25 листопада 2024 року.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 грудня 2024 року вказану позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а саме у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 169 КАСУ України позивачу надано десятиденний термін з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

23 грудня 2024 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 , яка на обґрунтування поважних причин пропуску строку звернення до суду звертає увагу суду на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 січня 2018 року, викладену у постанові по справі № 210/3915/17, якою чітко зафіксовано те, що подання скарги до вищого органу та очікування відповіді можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на оскарження.

Також серед поважних причин пропуску строку є і той факт, що внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України виникає ряд обставин котрі унеможливлюють своєчасне реагування на події.

Серед таких обставин є надзвичайна подія, яка мала місце 02 грудня 2024 року на території м. Тернополя, а саме масштабний обстріл територіальної громади пов`язаний з влученням в об`єкти житлової та критичної інфраструктури, з подальшим виникненням перебоїв в електропостачанні м. Тернополя та в роботі електронних сервісів.

Оскільки вказана подія виникла в період 10-тиденного терміну, наданого на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення (26.11.2024 - 05.12.2024) та мала негативний вплив, то позивачка вважає цей факт поважною причиною для пропуску строку, в сукупності з тим, що строк пропущено на незначний проміжок часу, який просить поновити.

Відповідно до пункту 38 постанови Верховного Суду від 23 лютого 2023 року у справі № 640/7095/22 при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника: ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Також ОСОБА_1 зазначає, що при обмеженні, зокрема, права звернення до суду порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97.

Разом з тим, суд відхиляє ці доводи позивачки, вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Як вбачається із доданих до позовної заяви матеріалів, ОСОБА_1 27 листопада 2024 року зверталася до УПП в Тернопільській області ДПП із скаргою про скасування постанови серії ЕНА № 3543485 від 25 листопада 2024 року.

Адміністративний позов про скасування зазначеної постанови позивачка подала до суду 13 грудня 2024 року, що підтверджується відбитком штампу суду, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого ст. 288 Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та ст. 286 КАС України.

Відповідно до частин 14 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальний строк оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений частиною другою статті 286 КАС України, відповідно до якої позовну заяву може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, законом чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (як у спірному випадку) встановлено спеціальний десятиденний строк, який обчислюється з дня вручення особі такої постанови.

Також наведеними нормами передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Водночас, суд вважає, що звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

При цьому, пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Відповідно до змісту положень ст. 122 КАС України особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Єдиною обставиною, на яку позивачка посилається у позові як на підставу для поновлення їй пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, є звернення зі скаргою 27 листопада 2024 року на постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності до УПП в Тернопільській області ДПП, відповідь на яку вона отримала 11 грудня 2024 року.

Водночас, суд повторно звертає увагу на те, що альтернативний спосіб оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення не може виправдовувати обставину пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду, не змінює (не поновлює) момент, з якого починає відлік процесуальний строк.

Така позиція суду не суперечить постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 210/3915/17, на яку покликається позивачка. У зазначеній постанові Суд направляв справу на новий розгляд до суду першої інстанції для дослідження обставин пропуску строку.

Суд вважає, що дана обставина має суб`єктивний характер, оскільки пов`язана з обраним способом оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про накладення адміністративного стягнення постанови серії ЕНА № 3543485 від 25 листопада 2024 року.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 11 грудня 2018 року по справі №463/1221/17.

Можливість своєчасного звернення до адміністративного суду з цим позовом залежала виключно від волевиявлення самої позивачки, тобто мала суб`єктивний характер. Будьяких поважних причин, що перешкоджали позивачці своєчасно особисто або через представника звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, судом не встановлено.

Покликання ОСОБА_1 на те, що 02 грудня 2024 року мав місце масштабний обстріл територіальної громади м. Тернополя, обставини влучання в об`єкти житлової та критичної інфраструктури, подальші перебої електропостачання в м. Тернополі та роботи електронних сервісів, то ці події є беззаперечними. Дійсно, з відкритих джерел Інтернету можемо з`ясувати, що повітряна тривога в Тернопільській області 02 грудня 2024 року тривала з 00.05 год. до 02.17 год., що мало місце в нічну пору доби та не може вважатися об`єктивною причиною поважності пропуску строку. Відключення світла також мали місце у м. Тернополі 02 грудня 2024 року, графіки відключень є у вільному доступі в мережі Інтернет за цю дату, однак вони діяли тимчасово, тобто давали можливість позивачці надрукувати позов до суду або ж написати його кульковою ручкою та подати своєчасно. Щодо перебоїв роботи електронних сервісів, то ОСОБА_1 зазначила про те, що в неї відсутній електронний кабінет. Саме через цей сервіс позивачка могла подати позовну заяву, а відтак суд зауважує, що перебої в роботі електронних сервісів навіть, якщо і мали місце, то не обмежували ОСОБА_1 у зверненні до суду з адміністративним позовом своєчасно.

На території Тернопільської області бойові дії не проводяться, у безпосередній близькості до території, де ведуться бойові дії, Тернопільська область не перебуває, а повітряні тривоги, які мали місце у період процесуального строку, наданого стороні для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, були тимчасовими та не можуть вважатися об`єктивною перешкодою для своєчасного звернення до суду з адміністративним позовом.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії «права на суд», може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічноправових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічноправових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічноправових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 757/48987/18а законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічноправових відносинах.

Таким чином, звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною в ухвалі № 462/3866/22 від 29 грудня 2022 року.

Отож, станом на 24 грудня 2024 року вимоги ухвали судді від 18 грудня 2024 року не виконані та недоліки позовної заяви позивачем не усунуті.

Не усунення недоліків перешкоджає подальшому руху позовної заяви.

За змістом п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Враховуючи те, що позивач у встановлений строк не усунув недоліки позовної заяви, яка залишена без руху, позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3543485 від 25 листопада 2024 року повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя О. Я. Герчаківська