Справа № 465/9015/24
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/9015/24
Провадження 2-а/465/319/24
РІШЕННЯ

Іменем України

30.12.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Козьмук Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департамент патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

13.11.2024 року звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Львівській області Департамент патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову від 28.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3363141.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.10.2024 року працівником Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції було винесено щодо ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне. правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3363141.

Як вбачається із тексту Постанови, 28.10.2024 року о 21 год. 12 хв., в м. Львів, на вул. Під Дубом 26, громадянин ( ОСОБА_1 ) раптово вийшов на проїзну частину та не впевнився у відсутності небезпеки для себе або інших учасників руху перебуваючи в п`яному вигляді, з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова та поведінка, яка не відповідає обстановці, чим порушив п. 4.14.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вважає дану постанову незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, п. 4.14.а ПДР України передбачено, що пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

28.10.2024 року ОСОБА_1 впевнився у відсутності небезпеки для себе або інших учасників руху, і лише після цього здійснив вихід на проїзну частину.

В постанові яка оскаржується вказано, що ОСОБА_1 перебував в п`яному вигляді, проте працівниками поліції не було проведено жодного огляду на стан сп`яніння позивача, ані за допомогою спеціальних технічних засобів, ані в закладі охорони здоров`я.

Позивач зазначає, що в його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 127 КУпАП, яке полягає у невиконанні пішоходом правил дорожнього руху, вчиненому у стані сп`яніння. при цьому доказів на підтвердження здійснення позивачем адміністративного правопорушення немає, а відтак можна дійти висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та як наслідок протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 20.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Надано позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Через канцелярію суду від позивача надійшла заява із усунення вказаних в ухвалі суду від 20.11.2024 року недоліків, а саме сплачено судовий збір.

Ухвалою суду від 13.12.2024 року відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України. Призначено дану справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

20.12.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив суд відмовити у задоволені позовних вимог посилаючись на наступні обставини.

Так, оскаржувана Постанова згідно наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 № 1026 строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. Виходячи з цього, відеозапис не є збереженим. Управлінню патрульної поліції не були відомі наміри Позивача скасовувати Постанову та про необхідність збереження.

Інспектор чітко спостерігав факт допущення Позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення Постанови.

Розгляд справи відбувався в присутності особи, що відповідає пункту 8 Інструкції №1395 від 07.11.2015, з дотримання вимог пункту 9, а саме було оголошено, яка справа розглядається, з посиланням на пункти ПДР України, роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та представника відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Із змісту ст.5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 28.10.2024 року інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Лизан Ю.І. було винесено постанову серії ЕНА №3363141 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.127 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Згідно постанови, 28.10.2024 о 12:59 год., пішохід Єзерський Р.Б. у м. Львові, вул. Під Дубом,26 раптово вийшов на проїзну частину та не впевнився у відсутності небезпеки для себе або інших учасників руху перебуваючи в п`яному вигляді з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова та поведінка яка не відповідає обстановці, чим порушив п. 4.14.а ПДР (раптовий вихід пішохода на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Відповідно до ч.1 ст. 127 КУпАП, непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 127 КУпАП, ті самі порушення, вчинені особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті, які перебувають у стані сп`яніння,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 4.14.а ПДР Пішоходам забороняється: виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 127 КУпАП не надано.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП)

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №3363141 від 28.10.2024 слід скасувати, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними під час судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 243-246, 250, 264-2 КАСУ, ст. 122 ч. 1, 268 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департамент патрульної поліції про визнання протиправною і скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3363141 від 28.10.2024 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.127 КУпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 127 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, адреса: м. Львів, вул. Перфецького,19, .

Суддя Мартьянова С.М.