Справа № 200/7147/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 грудня 2024 року Справа №200/7147/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

визнати протиправними дії під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2023 у справі № 200/6453/23 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2024 у справі № 200/4786/24, які стосуються перерахунку пенсії з 01.04.2019, щодо обмеження з 01.04.2019 розміру пенсії максимальним розміром десяти прожиткових мінімумів, установленими для осіб, які втратили працездатність;

зобов`язати при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2023 у справі № 200/6453/23 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2024 у справі № 200/4786/24, які стосуються перерахунку пенсії з 01.04.2019, здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач під час проведення перерахунку розміру призначеної позивачу пенсії на виконання судових рішень у справі № 200/4786/24 та 200/6453/23 протиправно обмежив розмір пенсії максимальним розміром. За змістом позову тимчасове обмеження максимального розміру пенсії у розмірі десяти прожиткових мінімумів запроваджено Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та Законом України від 06.12.2016 року № 1774- VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України". При цьому, Закон України №911-VІІІ від 24.12.2015 набирає чинності з 01.01.2016, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016. Пунктом 1 Прикінцевих положень Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII цей Закон набирає чинності з 01.01.2017. Таким чином, як зазначив позивач, законодавець чітко визначив коло суб`єктів, на яких поширюється дія цієї норми, до таких суб`єктів позивач не належить оскільки в його випадку йдеться про перерахунок вже призначеної до цих змін пенсії.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, про що зазначив у наданому до суду відзиві.

Згідно з викладеним відповідачем у відзиві на позов застосування такого обмеження встановлено ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», підстави для його незастосування в органу пенсійного фонду відсутні. Оскільки розмір пенсії позивача після проведеного у квітні 2024 року перерахунку став більше ніж 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, розмір пенсійної виплати обмежений до 23 610,00 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, судом встановлено таке.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2023 по справі №200/6453/23 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії (без номеру та дати), яка видана Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 пенсії за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії (без номеру та дати), яка видана Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення у справі №200/6453/23 набрало законної сили 11.04.2024 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2024 по справі № 200/4786/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.04.2019 року згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2023 по справі № 200/6453/23 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з застосуванням основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішення у справі № 200/4786/24 набрало законної сили 01.10.2024.

Отже, позовні вимоги щодо здійснення перерахунку розміру пенсії позивача з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, що втратили працездатність, вирішені під час розгляду справи 200/4786/24.

Крім цього, слід зазначити, що заявлені позивачем вимоги фактично пов`язані із незгодою позивача із вчиненими відповідачем діями на виконання судових рішень у справах № 200/6453/23 та № 200/4786/24, якими відповідача зобовязано провести перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019.

Положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02.06.2016 № 1404- VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та 16.02.2019 у справі № 816/2016/17.

Статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням судового рішення в такій справі.

Наведені спеціальні норми Кодексу адміністративного судочинства України спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення, а тому виключається можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Суд зауважує, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем під час виконання судових рішень у справі № 200/4786/23 та № 200/6453/24 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.02.2023 у справі № 260/1898/22, від 16.032.023 у справі № 640/12697/21, від 30.11.2023 у справі № 420/6135/22.

Суд зазначає, що спірні правовідносини мають бути вирішені в межах виконання рішення у справі № 200/4786/23 та 200/6453/24, а не окремого позову. Тому розгляд справи № 200/7147/24 за правилами адміністративного судочинства неможливий.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного суду у справі№640/20021/22 від 30.01.2024.

Статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт перший частини першої статті 238).

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 1частини першої статті 238 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі.

Згідно з частиною 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст.ст. 132, 238, 243, 248 ,256, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2023 у справі № 200/6453/23 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2024 у справі № 200/4786/24, які стосуються перерахунку пенсії з 01.04.2019, щодо обмеження з 01.04.2019 розміру пенсії максимальним розміром десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2023 у справі № 200/6453/23 та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2024 у справі № 200/4786/24, які стосуються перерахунку пенсії з 01.04.2019, здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду із заявою зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С. Михайлик