Справа № 576/3220/24
Суддя: Усенко Л. М.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/3220/24
Провадження № 2-а/576/22/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Глухів

Глухівськийміськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.
секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу№ 576/3220/24
за позовомОСОБА_1
до 1) інспектора 1 взводу 3 роти 3 батальйону полк-2 Управління патрульної поліції в місті Києві Каневського Дмитра Володимировича 2) Департаменту патрульної поліції
проскасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності
учасники справи та представники:не викликались

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Кобильника Д.О. звернувся із вказаним адміністративним позовом до суду та просить постанову інспектора 1 взводу 3 роти 3 батальйону полк-2 Управління патрульної поліції в місті Києві Каневського Дмитра Володимировича серії ЕНА № 3624410 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП України, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , - закрити, судові витрати стягнути з Департаменту патрульної поліції.

Позов мотивовано тим, що 08.12.2024 стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА № 3624410 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП України. В оскаржуваній постанові інспектор зазначив, що 08.12.2024 о 10:07 год. за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 12, водій керуючи т/з в межах населеного пункту, де встановлено обмеження швидкості руху 50 км/год., рухався зі швидкістю 83 км/год. чим порушив швидкість більше ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалася приладом Трукам ТС 008389 та не мав права керування таким т/з, чим порушив п. 2.1.а ПДР, у зв`язку з чим накладено штраф у розмірі 3400 грн.

Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав позивача, оскільки її винесено з істотним порушенням прав позивача та правових гарантій, «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, ніби-то, було вчинено. За таких умов позивач не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо.

У порушення вимог норм процесуального закону та положень Інструкції поліцейський не роз`яснив права та обов`язки, не з`ясував про наявність або відсутність клопотань, не запропонував надати пояснення, не дослідив докази, чим грубо порушив визначену законом процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, позбавив її можливості реалізувати свої права. Поліцейський порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, що є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді від 17.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача Бабатенко Г.П. надійшов відзив, у якому вона проти задоволення позову заперечує. Так, 08.12.2024 о 10:07 під час відпрацювання дотривання швидкісного режимму у місті Києві за адресою Борщагівська, 12, було виявлено транспортний засіб позивача, який рухався з перевищенням швидкості руху. Було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу. Підійшовши до водія, інспектор представився, назвав причину зупинки та запропонував водієві надати документи на право керування даним транспортним засобом. На 00:40 с водій повідомив: «У мене посвідчення водія немає». Інспектор перепитав «Взагалі немає?» Водій відповів «Взагалі». На 00:53 с. Інспектор, уточнюючи, перепитав ще раз у водія «Ви його взагалі не отримували?». Водій відповів: «Я не встиг щей ого отримати, я пройшов тільки автошколу». Таким чином інспектором були здійснені дослідження та оцінка доказів у присутності позивача, який ніяким чином не заперечував проти того, що ним було здійснено адміністративне правопорушення та не надав до матеріалів позовної справи посвідчення водія відповідної категорії щоб спростувати винесену щодо нього постанову, тим самим підтвердивши законність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відтак підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до статті 276 КУпАП здійснена відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а ні за місцем перебування УПП у м. Києві ДПП. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, винесено постанову у присутності позивача, роз`яснено всі його права та надано її на ознайомлення та підписання. Водночас позивач відмовився ознайомлення та отримання постанови, про що він зазначає у позові та про, що свідчить відмітка у постанові. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

В задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, безпосередньо дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

08.12.2024 інспектором 1 взводу 3 роти 3 батальйону полк-2 Управління патрульної поліції в м. Києві Каневським Д.О. було винесено постанову серії ЕНА № 3624410 відносно позивача, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 08.12.2024 о 10-07 год. в м. Києві по вул. Борщагівська, 12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом HYUNDAI STX052 в межах населеного пункту, де встановлено обмеження швидкості руху 50 км/год, рухався зі швидкістю 83 км/год, чим перевищив швидкість більш ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Трукан 008389, та не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Підписи позивача на спірній постанові відсутні, графа «копію постанови надіслано рекомендованим листом» - не заповнена, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис не вказаний.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР).

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

У розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Позивач не надав доказів наявності у нього права керування транспортними засобами будь-якої категорії станом на 08.12.2024. Факт керування транспортним засобом за обставин, які зафіксовані у спірній постанові, ним не оспорюється.

Разом із цим поліцейськими не було дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Так, відповідно до пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема ч. 2 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ вказаної Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст. 268 КУпАП). Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Наведені положення Інструкції кореспондуються з положеннями ч. 4 ст. 258 КУпАП, відповідно до якої у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У позовній заяві представник позивача наполягає на тому, що розгляд справи про адміністративне правопорушення не проводився, працівник поліції не представився, не роз`яснив ОСОБА_1 його права, не надав можливості скористатися своїми правами.

Зазначені твердження відповідачем не спростовані. Наданий відповідачем відеозапис не містить процедури розгляду поліцейським факту виявленого правопорушення щодо позивача. В порушення вимог норм процесуального закону та положень Інструкції поліцейський не представився, не оголосив, що розглядається справа про адміністративне правопорушення, не роз`яснив права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не з`ясував про наявність або відсутність клопотань, не запропонував надати пояснення, чим грубо порушив визначену законом процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, позбавивши позивача можливості реалізувати свої права.

За відсутності доказів додержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення суд вважає, що поліцейський порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, що є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами дотримання процедури розгляду справи, а тому оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Що стосується позовних вимог, заявлених до поліцейського інспектора інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві Каневського Дмитра Володимировича, то у цій частині позову необхідно відмовити з огляду на те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 2 ст. 1 126 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Таким чином, працівник органів і підрозділів Національної поліції, який має спеціальне звання, не може виступати самостійним відповідачем у справах даної категорії, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, оскільки таким відповідачем є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 року по справі № 742/2298/17 та від 26 грудня 2019 року по справі № 724/716/16-а та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Отже, органом Національної поліції у даній справі є Департамент патрульної поліції, від імені якого інспектор патрульної поліції уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення. А тому належним відповідачем у даній справі є саме Департамент патрульної поліції, а інспектор 1 взводу 3 роти 3 батальйону полк-2 Управління патрульної поліції в місті Києві Каневський Д.В., який визначений позивачем в якості відповідача по справі, не є належним відповідачем, а тому у позові в частині вимог до вказаного відповідача необхідно відмовити.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача - Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень, на користь позивача необхідно стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 484,48 грн.

Керуючись ст. 9, 243, 255, 286 Кодексу України адміністративно судочинства, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до інспектора 1 взводу 3 роти 3 батальйону полк-2 Управління патрульної поліції в місті Києві Каневського Дмитра Володимировича, Департаменту патрульної поліції (ел. пошта , тел. 82, 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок, 3, ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3624410 від 08.12.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 30 грудня 2024 року.

Суддя Л.М. Усенко