Справа № 400/11812/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Мороз А.О., в письмовому провадженні розглянув заяву, подану в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративній справі
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2
доВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ,
провизнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 . У рішенні суд вирішив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 р. як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 29.02.16 р. до 28.02.18 р. включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29.02.16 р. до 28.02.18 р. включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 р., із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.04 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.18 р. до 11.02.20 р. включно відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.03 р. № 1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.18 р. до 11.02.20 р. включно відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.03 р. № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.04 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- у задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Рішення суду набрало законної сили з 03.04.2024 року.

02.05.2024 року судом виготовлені виконавчі листи у справі.

07.06.2024 року позивач подав заяву у порядку ст. 383 КАС України, в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.02.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2008 року при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі 400/11812/21;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення 3 927,61 грн. за період з 01.03.2018 року по 11.02.2020 року включно при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі № 400/11812/21;

- постановити окрему ухвалу про притягнення до відповідальності командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , який відповідальний за нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі № 400/11812/21;

- стягнути з командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 1,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 542 грн.;

- встановити військовій частині НОМЕР_1 місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи.

Заява позивача мотивована тим, що листом від 07.05.2024 року відповідачем повідомлено, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі № 400/11812/21 відповідачем нараховано та виплачено позивачу 0,00 грн. Натомість, при застосуванні базового місяця січень 2008 року, сума недоплати за період з 29.02.2016 року по 28.02.2018 року складає 74 485,07 грн. Сума індексації-різниці грошовою забезпечення 3 927,61 грн. за період з 01.03.2018 року по 11.02.2020 року включно складає 91 824,82 грн. Відтак загальна сума недоплати складає: 74 485,07 грн. + 91 824,82 грн. = 166 309,89 грн.

За приписами ст. 383 ч. 5 КАС України, заява підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Враховуючи, що питання про розгляд заяви позивача в судовому засідання або в письмовому провадженні вирішується на розсуд суду, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для всебічного і об`єктивного розгляду заяви позивача в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву позивача, суд виходить з наступного.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (ст. 370 ч. 1 КАС України).

02.05.2024 року судом видано виконавчі листи про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 :

нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29.02.16 р. до 28.02.18 р. включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 р., із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.04 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;

нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.18 р. до 11.02.20 р. включно відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.03 р. № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.04 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач наголошує, що відповідачем виплачена індексація грошового забезпечення не в повному розмірі, оскільки застосовано невірний базовий місяць, а саме січень 2016 року, замість січня 2008 року. При застосуванні базового місяця січень 2008 року для нарахування індексації грошового забезпечення в період з 29.02.2016 року по 28.02.2018 року сума індексації складає 78 988,28 грн., а позивачу виплачено 4 435,66 грн. (утримано військовий збір 1,5%), нарахована сума індексації склала 4 503,21 грн. (при цьому, на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 року у справі № 400/5599/20).

З наведеного вбачається, що відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення в період з 29.02.2016 року по 28.02.2018 року в сумі 4 435,66 грн., при цьому, на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 року у справі № 400/5599/20.

Як вбачається з листа відповідача від 07.05.2024 року № 3269, на виконання рішення суду від 26.10.2023 року у справі № 400/11812/21 та виконавчих листів, виданих Миколаївським окружним адміністративним судом 02.05.2024 року, вимог ст.ст. 370, 372 КАС України, військовою частиною НОМЕР_1 проведено розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_3 за період з 29.02.2016 року по 11.02.2020 року включно.

Враховуючи розрахунок та пояснення до нього, перерахунок розміру індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.02.2016 року по 11.02.2020 року та з урахуванням раніше виконаного рішення П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 року у справі № 400/5599/20, розмір нарахованої індексації грошового забезпечення згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі № 400/11812/21 за вказаний період становить 0,00 грн.

Дослідивши розрахунок індексації грошового забезпечення колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з 29.02.2016 року по 11.02.2020 року (далі - Розрахунок) від 07.05.2024 року № 3268, наданий відповідачем, судом встановлено, що при розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 29.02.2016 року по 28.02.2018 року відповідачем не застосовано базовий місяць січень 2008 року, відтак, не виплачено позивачу 74 485,07 грн. індексації грошового забезпечення за період з 29.02.2016 року по 28.02.2018 року та суму індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 року до 11.02.2020 року включно з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078.

Так, в рішенні від 26.10.2023 року у цій справі суд дійшов наступного висновку: "...З огляду на вказане суд дійшов висновку про те, що нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 29.02.16 р. до 28.02.18 р. включно із застосуванням базового місяця січень 2016 р. є протиправними, відтак, з метою ефективного захисту порушеного права позивача на отримання в повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 29.02.16 р. до 28.02.18 р. включно, маються підстави для визначення січня 2008 р. базовим місяцем для обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за вказаний період.

...Зважаючи, що відповідачем у період з 01.03.18 р. до 11.02.20 р. включно виплата суми індексації-різниці не здійснювалась, суд вважає, що в цьому періоді нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивача здійснені відповідачем без врахування абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078.

Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від обов`язку виплатити позивачу індексацію-різницю, обраховану як різницю між сумою можливої індексації за березень 2018 р., розмір якої в свою чергу обрахований виходячи з місяця підвищення доходу січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 р., суд дійшов висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, належним способом захисту від якої є зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.18 р. до 11.02.20 р. включно з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку № 44."

Таким чином, суд констатує, що відповідач вчинив протиправні дії на виконання рішення суду, а саме не нарахував та не виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29.02.2016 року по 28.02.2018 року з урахування базового місяця січень 2008 року, адже в мотивувальній та резолютивній частині рішення від 26.10.2023 року у справі № 400/11812/21 суд дійшов висновку, що відповідач має нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29.02.2016 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2008 року, а також не нарахував та не виплатив позивачу індексацію-різницю за період з 01.03.2018 року до 11.02.2020 року включно з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.04 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з частинами 1 та 6 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

В свою чергу ст. 249 ч. 1 КАС України передбачає, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно з частинами 4-5 ст. 249 КАС України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

У діях відповідача, вчинених на виконання рішення суду від 26.10.2023 року, суд встановив порушення норм постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року № 1294 та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача притягнути до відповідальності командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 та стягнути з командира штраф у розмірі 1,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 249 КАС України, у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Із зазначеної норми вбачається, що постановлення окремої ухвали про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними, є правом суду, яке здійснюється за ініціативою суду у визначених КАС України випадках.

У даному випадку, суд не вбачає підстав для притягнення відповідача до відповідальності.

До того ж, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є мірою покарання за невиконання рішення суду у встановлений законодавством або судом строк, тому застосовувати його можливо лише при встановленні судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень та ухилення останнього від виконання рішення суду після встановлення судом такого строку.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст. 383 ч. 2 КАС України, у заяві, яка подається у зв`язку з протиправністю дій (бездіяльності) відповідача, які допущені ним при виконанні рішення суду, не вказується прохальна частина, тобто при розгляді заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, суд розглядає не вимоги позивача, викладені в заяві, а встановлює наявність чи відсутність протиправності дій (бездіяльності) відповідача, які вчинені ним на виконання рішення суду та у разі встановлення такого факту приймає рішення в порядку ст. 249 КАС України, а не задовольняє вимоги заяви.

Керуючись ст. ст. 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 29.02.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року.

3. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації-різниці за період з 01.03.2018 року до 11.02.2020 року включно з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078.

4. Військовій частині НОМЕР_1 вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню норм постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року № 1294, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, та прав ОСОБА_1 під час виконання військовою частиною НОМЕР_1 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі № 400/11812/21.

5. Встановити Військовій частині НОМЕР_1 строк для подання відповіді на окрему ухвалу - 30 календарних днів з дня її отримання.

6. Заяву позивача про притягнення до відповідальності командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , який відповідальний за нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі № 400/11812/21; стягнення з командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 1,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 542 грн., залишити без задоволення.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

8. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.

9. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А.О. Мороз