Справа № 520/34438/24
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року Справа № 520/34438/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ширант А.А., розглянувши у порядку ст. 287 КАС України адміністративну справу за позовом Зміївської міської ради до Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування повідомлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати повідомлення державного виконавця Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смаглової Людмили Сергіївни від 05.12.2024 № 39157 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання;

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (63404, Харківська область, Чугуївський район, місто Зміїв, вулиця Лиманська, 15, ) на користь Зміївської міської ради (Харківська область, Чугуївський район, місто Зміїв, вулиця Адміністративна, 9, , рахунок № UA 0033687 в ДКСУ м. Київ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду 18.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 27.12.2024. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач 26.07.2024 через систему "Електронний суд" надав відзив на позовну заяву.

Через систему "Електронний суд" 27.12.2024 суд отримав від позивача заяву про розгляд справи без його участі.

У судове засідання 29.08.2024 сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про його дату, час та місце проведення. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

У ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.10.2024 відповідачем отримана заява про відкриття виконавчого провадження № 01-14/3198 від 21.10.2024, додатком до якої була постанова по справі про адміністративне правопорушення № 38 від 18.09.2024.

Проте, 05.12.2024 позивач отримав, через систему електронний суд, повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 39157 від 05.12.2024, видане державним виконавцем Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Смагловою Л.С., підставою повернення вказано наступне: "виконавчий документ не відповідає вимогам, які зазначені в ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, не зазначено дату набрання постановою законної сили та строк пред`явлення постанови до виконання".

Позивач не погоджується з таким рішенням державного виконавця, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Позиція відповідача

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив доводи позовної заяви та зазначив, що отримавши до виконання постанову позивача він встановив, що вона не містить всіх необхідних реквізитів, які вказані в п. 6 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема - дати набрання рішенням законної сили та строк пред`явлення його до виконання.

Оскільки виконавчий документ таких реквізитів не містив - то у відповідача відсутні правові підстави для його виконання, а тому він виніс оскаржуване рішення.

Обставини встановлені судом

Судом встановлено, що Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Зміївської міської ради за результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 255968 серія ВАД від 13.08.2024 винесено постанову від 18.09.2024 №38 по справі про адміністративне правопорушення, якою визнано винною гр. ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн, Т.1, а.с.10-11.

При цьому вказаний протокол був складений за результатами виклику гр. ОСОБА_2 поліції через домашнє насильство, яке позивач визнав таким, що не відбулось, та вирішив накласти на заявницю штраф у розмірі 1700 грн. Т.1, а.с.10-11.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 21.10.2024 № 01-14/3198 про відкриття виконавчого провадження, у якій просив прийняти до виконання вказану постанову, Т.1, а.с.6-7.

Відповідачем винесено повідомлення від 05.12.2024 № 39157 про повернення виконавчого документу позивачу без прийняття до виконання на підставі п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", Т.1, а.с. 8-9, оскільки він не містив дату набрання рішенням законної сили та строк пред`явлення постанови до виконання.

Зміст спірних правовідносин

Спір виник між сторонами щодо наявності підстав для відкриття виконавчого провадження у разі відсутності у виконавчому документів необхідних реквізитів.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні положення

У КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

У ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У ч.1 ст. 90 КАС України зазначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Норми права, які застосовує суд: Конституція та закони

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Судове рішення є обов`язковим для виконання (ст.129(1) Конституції України).

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII визначено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У п. 6 ст. 4 Закону № 1404-VIII визначено обов`язкові вимоги, які повинен містити виконавчий документ, в тому числі дата набрання рішенням законної сили та строк пред`явленя постанови до виконання.

Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Висновки суду

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

У п. 6 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язкові вимоги, які повинен містити виконавчий документ, в тому числі дата набрання рішенням законної сили та строк пред`явленя його до виконання.

Відсутність дати набрання рішенням законної сили свідчить, про те, що пред`явлена постанова не набрала законної сили та у державного виконавця відсутні законні підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Також у державного виконавця відсутні повноваження щодо самостійного визначення дати набрання законної сили рішення позивача.

Суд вважає, що відсутність у виконавчому документі всіх необхідних реквізитів є вагомою підставою для не можливості його виконання, а тому оцінює рішення відповідача таким, що відповідає вимогам ст. 2 КАС України.

Аргумент позивача про те, що відповідно до ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, а тому відповідач мав сам визначити відповідний строк, судом не приймається, оскільки це суперечить вимогам ст. 19 Конституції України і таку дискрецію відповідач не має.

Посилання скаржника на судову практику, яка викладена у Постанові від 05.12.2019 року у праві №1.380.2019.002342 стосується зазначення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а не зазначення дати набрання законної сили.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відсутні ознаки протиправної бездіяльності відповідача, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 14, 72-80, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Зміївської міської ради (вул.Адміністративна, буд. 9, м. Зміїв, Харківська обл., 63404, ) до Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Лиманська, буд. 15, м.Зміїв, Харківська обл., Чугуївський р-н, 63404, ) про визнання протиправним та скасування повідомлення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя А.А. Ширант