Справа № 400/4523/24
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 р. справа № 400/4523/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у виплаті недоотриманої пенсії померлого чоловіка, ОСОБА_2 нарахованої на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.05.22 р. № 400/13666/21 в сумі 111 453,49 грн. та від 29.03.23 р. № 400/981/23 в сумі 46 000 грн.;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачці недоотриманої пенсії померлого чоловіка, ОСОБА_2 нарахованої на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.05.22 р. № 400/13666/21 в сумі 111 453,49 грн. та від 29.03.23 р. № 400/981/23 в сумі 46 000 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що її чоловік отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.92 р. та за його життя її чоловіку відповідачем була нарахована на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.05.22 р. № 400/13666/21 в сумі 111 453,49 грн. та від 29.03.23 р. № 400/981/23 в сумі 46 000 грн., однак станом на день його смерті не була виплачена. Відповідач протиправно не виплатив позивачці цю суму пенсії, хоча вона належить до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника та нею у встановлений Законом строк було подано відповідну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що оскільки рішення суду є актом індивідуальної дії та підлягає виконанню в межах покладених судом зобов`язань, то відсутні підстави для виплати позивачці коштів, нарахованих померлому її чоловіку на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.05.22 р. № 400/13666/21 та від 29.03.23 р. № 400/981/23.

Суд призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Позивачка 08.06.23 р. звернулась до відповідача з заявою про виплату їй недоотриманої пенсії померлого чоловіка, ОСОБА_2 нарахованої на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.05.22 р. № 400/13666/21 в сумі 111 453,49 грн. та від 29.03.23 р. № 400/981/23 в сумі 46 000 грн., але не отриманої за його життя. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач листом від 11.03.24 р. відмовив позивачу у виплаті недоотриманої пенсії, оскільки цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Рішення суду є актом індивідуальної дії. Статтею 1219 ЦК України передбачено, що особисті немайнові права та права на пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, не входять до складу спадщини. Підстави для отримання боргу, нарахованого померлому на виконання рішення суду, у його родичів відсутні.

Позивачка не погоджуючись з відмовою відповідача звернулась до суду з даним позовом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ст. 61 Закону № 2262, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

В разі смерті пенсіонера членам його сім`ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п`ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, судом встановлено, що померлий чоловік позивачки перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримував пенсію за Законом № 2262, якому на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.05.22 р. № 400/13666/21 проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Миколаївській області» від 01.12.21 р. № 33/35-К-305 і нараховано за період з грудня 2019 р. до липня 2022 р. включно виплату в сумі 111 453,49 грн, а також на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.23 р. № 400/981/23 проведено перерахунок пенсії з урахуванням доплати 2 000 грн. і нараховано за період з липня 2021 р. до травня 2023 р. включно виплату в сумі 46 000 грн.

Позивачка належить до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, та нею у встановлений Законом строк було подано відповідну заяву (08.06.23 р.), що не заперечується відповідачем.

Розрахунками на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № підтверджено проведення відповідачем перерахунку пенсії на виконання рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.05.22 р. № 400/13666/21 в сумі 111 453,49 грн. та від 29.03.23 р. № 400/981/23 в сумі 46 000 грн., при цьому відповідачем не надано до суду доказів, що ним виплачена ця сума померлому в повному обсязі.

Враховуючи право позивачки на отримання недоотриманої пенсії її чоловіка, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у її виплаті та необхідність зобов`язання відповідача виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_2 позивачці за період з грудня 2019 р. до липня 2022 р. включно на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.05.22 р. № 400/13666/21 та за період з липня 2021 р. до травня 2023 р. включно на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.23 р. № 400/981/23, з урахування проведених раніше виплат.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача, що відсутні підстави для виплати позивачці коштів, нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішень суду, оскільки предметом розгляду не є питання виконання рішення суду, а виплата нарахованої, але недоотриманої пенсії померлого чоловіка позивача, право на яку прямо передбачено Законом № 2262.

Разом з тим, суд не вправі визначати конкретні суми недоотриманої пенсії, які необхідно виплатити позивачці, як про це просить позивачка, оскільки обчислення таких сум, належить до компетенції органів Пенсійного фонду України, а тому суд не повноважний самостійно здійснювати обчислення сум недоотриманої пенсії, а лише вправі зобов`язати відповідача виплатити недоотриману пенсію відповідно до вимог законодавства, враховуючи, що розрахунки надані позивачкою датовані 23.05.23 р. та 24.03.23 р., тобто до дати смерті її чоловіка і відповідно у суду відсутня можливість встановити проведення з цієї суми часткових виплат.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як визначено ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовим витратами у справі є судовий збір, який позивачка сплатила у розмірі 1 211,20 грн., доказів понесення інших судових витрат учасники справи суду не подавали.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.06.20 р. у справі № 620/1116/20: "... Оскільки позов ОСОБА_1 містив декілька вимог (дві) немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат колегія суддів визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог".

Отже, судові витрати у виді судового збору присуджуються позивачці в розмірі 1 211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ), задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) у виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 за період з грудня 2019 р. до липня 2022 р. включно на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.05.22 р. № 400/13666/21 та за період з липня 2021 р. до травня 2023 р. включно на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.23 р. № 400/981/23.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) провести виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 за період з грудня 2019 р. до липня 2022 р. включно на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.05.22 р. № 400/13666/21 та за період з липня 2021 р. до травня 2023 р. включно на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.23 р. № 400/981/23, з урахуванням проведених виплат.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз