Справа № 400/404/22
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 р. № 400/404/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,
до ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
простягнення податкового боргу в сумі 37 342,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до адміністративного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 37342,14 гривень.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що ОСОБА_1 має податковий борг в сумі 37342,14 грн з податку на нерухоме мацно, відмінне від земельної ділянки, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень №0-1407 від 21.05.2019, №0-1407 від 22.05.2020 та №0-1407 від 07.04.2021.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві вказав на протиправність податкових повідомлень-рішень та їх неузгодженість. Зокрема, вказав на те, що не надавав оригіналів докуменів на право власності на нерухоме майно та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ним не зареєстровано нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Також відповідач надав копію рішення Очаківського міськрайонного суду від 18.08.2019 по справі №2-1043/2009, згідно якого за дружиною відповідача ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину жилого будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_2 . З цього часу відповідач є не єдиним власником нерухомості. Крім того, відповідно до протоколу №460909 проведення електронних торгів ДП "Сетам" 16.01.2020 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 було продано. Новим власником є ОСОБА_3 .

Позивач, в свою чергу, у відповіді на відзив вказав, що згідно інформаційних баз даних органів ДПС України та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 значиться об`єкт нерухомого майна: - будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 489,9 кв. м. Відповідно зазначеної інформації було сформовано податкові повідомлення-рішення: - за 2018 рік № 0-1407 від 21.05.2019 р. на суму 11017,10 грн; - за 2019 рік № 0-1407 від 22.05.2020 р. на суму 12348,74 грн; - за 2020 рік № 0-1407 від 07.04.2021 р. на суму 13976,30 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення направлялись платнику згідно даних ДРФО на адресу: АДРЕСА_2 .Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 інформація, щодо зміни частки власності або припинення права власності відсутня. Також зазначаємо, що з 26.12.2006 на зазначений об`єкт прийнята постанова про арешт нерухомого майна платника. Крім того повідомляємо, що відповідно до статті 70 Кодексу фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, а саме подання Заяви за формою N 5ДР. Фізична особа несе відповідальність згідно із законом за достовірність інформації, що

подається для реєстрації у Державному реєстрі.

Відповідач надав заперечення на відповідь, у якій, окрім раніше вказаних доводів звернув увагу на те, що в п.п 58.11 ст.58 ПКУ зазначено, що податкове повідомлення-рішення містить «п.5) граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. Але в ППР за 2018 (від 21.05.2019 р.), 2019 (від 22.05.2020 р.) та 2020 (від 07.04.2021 р.) роки, які додані позивачем до позовної заяви, такий строк не зазначено, як того вимагає ПКУ. Тому тверження позивача, що настав термін сплати податкового зобов`язання, а сума податкового зобов`язання є узгодженою безпідставні та не підтверджуються наданими ж позивачем документами. Інших ППР до позову не додано. Розрахунок податку за 2018, 2019 та 2020 рік, який надано позивачем додатково на відзив до позову не прояснює підстав нарахування податку.

За клопотанням відповідача судом двічі призначався розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін на 14.02.2022 та 11.09.2023.

В судовому засіданні 11.09.2023 відповідач підтримав свою позицію, викладену у відзиві.

Судом здійснено запит до Державного реєстру речових прав, та згідно відповідів №223370, №223408 від 12.09.2023 встановлено наявність зареєстрованого за РНОКПП позивача НОМЕР_1 нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд розглянув справу 27.12.2024 в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання, на підставі матеріалів справи.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 як платник податків та має сплачувати передбачені законодавством податки та збори.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем згідно інформаційних баз даних органів ДПС України та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що за ОСОБА_1 значиться об`єкт нерухомого майна: - будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 489,9 кв. м. Відповідно зазначеної інформації було сформовано податкові повідомлення-рішення: - за 2018 рік № 0-1407 від 21.05.2019 р. на суму 11017,10 грн; - за 2019 рік № 0-1407 від 22.05.2020 р. на суму 12348,74 грн; - за 2020 рік № 0-1407 від 07.04.2021 р. на суму 13976,30 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення направлялись на адресу відповідача поштовою кореспонденцією, однак не були отримані, про що свідчать поштові повернення.

Згідно з п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України, разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Пунктом 56.2 ст. 56 ПК України передбачено, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Позивач не скористався наведеними вище правами, не звернувся до контролюючого органу із заявою, не оскаржив податкові повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку, тому визначена наведеними вище податковими повідомленнями-рішеннями сума податкового зобов`язання та пеня в розмірі 37342,14 грн є узгодженою.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПКУ платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання являється податковим боргом.

У відповідності з п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України відповідачу направлялася податкова вимога від 04.08.2021 року №0-1407 на суму 37342,14 грн, про що свідчить поштове повернення.

В даному випадку, судом відповідачу було надано достатньо часу для того, щоб він скористався правом, передбаченим ст. 56 Податково кодексу України, та звернувся із скаргою про перегляд наведених вище рішень до контролюючого органу вищого рівня або оскаржив їх до суду.

Однак, відповідач цим правом не скористався, податкові повідомлення-рішення не оскаржив, тому на час розгляду справи вони є чинними та узгодженими.

Доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи відповідачем не надано.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,547) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави податковий борг у сумі 37342,14 (тридцять сім тисяч триста сорок дві грн чотирнадцять коп) гривень.

3. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 27.12.2024