Справа № 740/6121/24
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/6121/24
Провадження № 2-а/740/76/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськр айонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Іваницька Тетяна Володимирівна, про скасування постанови,

установив:

У жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3184523 від 03 жовтня 2024 року, прийняту інспектором сектору реагування ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області Іваницькою Т. В., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.10.2024 у м. Носівці по вул. Центральній, 15, інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області Іваницькою Т. В. без участі позивача розглянуто справу та прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3184523, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою 30.09.2024 о 11 год. 50 хв. у м. Носівці по вул. Ніжинський шлях, 4, водій, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, р. н. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті по вул. Ніжинський шлях у м. Носівці, чим порушив п. 9.2.6 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки на місці зупинки 30.09.2024 ним заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для отримання правової допомоги адвоката. У письмовому клопотанні позивач просив розглянути справу в його присутність. На місці зупинки поліцейський повідомив, що розгляд справи відбудеться 03.10.2024 о 10-00 год. Після укладення договору про надання правничої допомоги з адвокатом Сухоцьким О. В. 03.10.2024 адвокат направив клопотання про відкладення розгляду справи на інший день та про витребування з Носівської міської ради схеми розміщення дорожніх знаків, але справу було розглянуто без участі позивача та його адвоката.

Позивач, рухаючись транспортним засобом у м. Носівці по вул. Центральній, не здійснив поворот на вул. Носівський шлях у напрямку м. Ніжина, однак перехід з вул. Центральна на вул. Носівський шлях у м. Носівці має заокруглення, при якому не здійснюється поворот транспортного засобу. За твердженням позивача, рух на заокругленій ділянці дороги це не зміна напрямку руху транспортного засобу, а тому обов`язку вмикати покажчик повороту у водія немає. Ділянка дороги, по якій рухався позивач, є вигином, тобто зміною напрямку самої дороги в плані, а не зміною напрямку руху автомобілів, які по ній рухаються, що не зобов`язує водіїв включати світлові покажчики поворотів при проїзді цього вигину. Якщо водій рухається в своїй смузі і не збирається перестроюватися, тобто перетинати поздовжні лінії дорожньої розмітки, то ніяких сигналів він подавати не повинен.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позов представник відповідача ГУ НП в Чернігівській області Олександр Стаценко просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки позовна заява є необґрунтованою фактичним обставинам справи, нормами матеріального та процесуального права. Зазначив, що 30.09.2024 у м. Носівці по вул. Ніжинський шлях, 4, на автодорозі Т2526 інспектором РПП ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області Іваницькою Т. В. було зупинено автомобіль ВАЗ 2108, р. н. НОМЕР_2 , через порушення п. 9.2 (б) ПДР України, а саме через те, що позивач, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті з вул. Центральної на вул. Ніжинський шлях, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України. Інспектор Іваницька Т. В. належним чином представилася та повідомила причину зупинки транспортного засобу. Під час подальшого спілкування з позивачем інспектор повідомила, що стосовно нього будуть складені адміністративні матеріали, роз`яснила водію його права, зокрема, право на професійну правничу допомогу (безпосередньо зателефонувати на гарячу лінію безоплатної правової допомоги) та ознайомила його з наявними доказами порушення п. 9.2 (б) ПДР України, зафіксовані на нагрудну бодікамеру поліцейської та відеореєстратора зі службового автомобіля.

При цьому позивачем заявлено клопотання про відкладення розгляду адміністративної справи на інший час, оскільки він мав намір скористатися правничою допомогою. Інспектор повідомила позивача, що справа буде розглядатися 03.10.2024.

Разом з цим 03.10.2024 представником позивача адвокатом Сухоцьким О. В. подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. Однак підтверджуючих документів щодо зайнятості в цей день та час адвокат позивача не надав. ГУ НП в Чернігівській області вважає, що подання представником позивача клопотання про відкладення розгляду є спробою уникнути позивачем адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому 03.10.2024 інспектором було розглянуто адміністративну справу стосовно позивача та винесено постанову серії ЕНА № 3184523 від 03.10.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2. ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Таким чином, при розгляді та оформленні адміністративних матеріалів поліцейським дотримано всі вимоги чинного законодавства. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, який додано до відзиву та на якому зафіксовано, як позивач здійснює поворот з вул. Центральної на вул. Ніжинський шлях у м. Носівці на Т-образному перехресті, чим порушує п. 9.2 (б) ПДР України, тобто не вмикає правий світловий покажчик повороту.

У відзиві на позов інспектор СРПП ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області Іваницька Т. В. просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що при розгляді та оформленні адміністративних матеріалів відносно позивача нею були дотримані всі вимоги чинного законодавства. Пояснила, що на місці зупинки транспортного засобу нею було роз`яснено позивачу його права відповідно до ст. 268 КУпАП, строки оскарження постанови та ст. 63 Конституції України. 30.09.2024 ОСОБА_1 було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи в приміщенні поліції, оскільки він виявив бажання скористатися правовою допомогою. Інспектор повідомила, що розгляд справи відбудеться 03.10.2024 о 09-00 год. У вказаний час позивач не прибув до ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, а тому справа була розглянута без його участі. Виявивши порушення Правил дорожнього руху, інспектором було вжито заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності. Таким чином, постанова серії ЕНА № 3184523 від 03.10.2024 є законною та обґрунтованою, та відсутні підстави для її скасування.

Згідно із ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що згідно з оскаржуваною постановою серії ЕНА № 3184523 від 03.10.2024, 30.09.2024 о 11 год. 50 хв. у м. Носівка по вул. Ніжинський Шлях, 4, водій, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідно до напрямку при повороті по вул. Ніжинський шлях у м. Носівка, чим порушив вимоги п. 9.2 (б) ПДР України, таким чином, учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Як слідує зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 9.2 (б) ПДР України встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з п. 9.4. ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які стосуються правил дорожнього руху, зокрема, за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Статтею 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ділянка дороги, по якій він рухався, є закругленням, а не зміною напрямку руху автомобілів, які по ній рухаються, що не зобов`язує водіїв включати світлові покажчики повороту. На підтвердження цієї обставини позивачем до позову додано копію карти частини дороги в м. Носівці.

Разом з цим до відзиву на позовну заяву додано фотокартки, а також відеозапис дорожніх знаків, які розміщені на вказаній ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 2.3 «Головна дорога» з табличкою 7.8 «Напрямок головної дороги». Табличка 7.8 «Напрямок головної дороги» застосовується для позначення напрямку головної дороги на перехресті, де вона змінює свій напрямок.

У пункті 16.14 ПДР України визначено, що якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.

Доводи позивача спростовуються дослідженим судом відеозаписом з реєстратора службового автомобіля працівників поліції, який повністю узгоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3184523 від 03.10.2024, з якого вбачається, що водій транспортного засобу здійснив на перехресті поворот праворуч по головній дорозі, не увімкнувши при цьому сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку.

Щодо доводів позивача про порушення його права на отримання правової допомоги та невжиття жодних дій щодо надання можливості водію реалізувати своє право на отримання такої допомоги, слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачає обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У постанові від 03.03.2021 у справі № 466/2310/20 Верховний Суд зазначив, що за приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, відтак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в іншому випадку правомірність своїх дій доводити у судовому порядку з можливістю скористатись правовою допомогою.

На відеозаписі з бодікамери поліцейського, доданого до відзиву, зафіксовано, як інспектор на місці зупинки транспортного засобу роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП, та надає можливість скористатися безоплатною правовою допомогою, однак ОСОБА_1 виявив бажання залучити власного адвоката, у зв`язку з чим написав письмове клопотання про відкладення розгляду справи. Інспектор поліції повідомив позивача про те, що у зв`язку із заявленим клопотанням розгляд справи відбудеться 03.10.2024 о 09-00 год. у приміщенні поліції, а не о 10-00 год., як зазначив позивач у позовній заяві. З доданого позивачем до позовної заяви скріншота електронного повідомлення вбачається, що захисник позивача направив клопотання про відкладення розгляду справи 03.10.2024 о 09-20 год., тобто вже після винесення оскаржуваної постанови, в якій датою розгляду справи зазначено 03.10.2024 о 09-11 год.

Отже, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи позивач мав достатньо часу, щоб скористатися правовою допомогою та подати необхідні заперечення чи докази на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, однак ні органу, що розглядав справу про адміністративне правопорушення, ні суду таких доказів не надано.

Разом з цим суд ураховує, що позивач ОСОБА_1 є адвокатом, згідно з відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України - здійснює індивідуальну адвокатську діяльність у м. Ніжині, інформації про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю в реєстрі не міститься, а тому суд критично оцінює твердження позивача про порушення його права на отримання професійної правничої допомоги.

Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 у справі № 735/1246/15-а висловив правову позицію, що посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

Зазначені у позові обставини не є самостійними підставами для скасування постанови, а його доводи не спростовують в цій частині висновків інспектора патрульної поліції про вчинення позивачем адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на те, що процедурних порушень при прийнятті оскаржуваної постанови судом не встановлено, а вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, суд вважає позов недоведеним та необґрунтованим, і відсутніми підстави для скасування оскаржуваної постанови, а тому дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

У такому разі понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним.

Керуючись ст. 2, 5, 77, 121, 122, 244, 245, 286 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Іваницька Тетяна Володимирівна, про скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко