Справа № 640/34935/21
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року № 640/34935/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №-2615 від 28.04.2021, в частині донарахування податкового зобов`язання в розмірі 7 012 гривень 30 копійок;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №-2615 від 28.04.2021, в частині донарахування податкового зобов`язання в розмірі 13 591 гривень 12 копійок;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №-2615 від 28.04.2021, в частині донарахування податкового зобов`язання в розмірі 6 092 гривень 58 копійок.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

На виконання положень Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Ухвалою суду від 12.04.2023 справу прийнято до провадження, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Свої вимоги позивач мотивує безпідставністю оскаржуваних рішень з огляду на відсутність правових підстав для їх прийняття.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує, що оскаржувані рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником:

- з 25.06.2019 земельної ділянки з кадастровим номером :91:421:0194 площею 0,0607 Га, розташованої у АДРЕСА_1 ;

- з 31.07.2017 земельної ділянки з кадастровим номером :91:423:0191 площею 0,0609 Га, розташованої у АДРЕСА_2 ;

- з 26.09.2018 земельної ділянки з кадастровим номером :91:424:0116 площею 0,0546 Га, розташованої у АДРЕСА_3 .

Вищезазначені земельні ділянки мають такі характеристики:

- цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби;

- категорія земель - землі сільськогосподарського призначення;

- вид використання - для ведення садівництва;

- форма власності - приватна.

28.04.2021 ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.04.2021 №-2615, №-2615, №-2615, якими ОСОБА_1 визначено зобов`язання по земельному податку з фізичних осіб на 2021 рік у розмірі 10 017, 57 грн, 19 415, 89 грн та 8 703, 68 грн відповідно.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Статтею 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) зазначено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок, земельних часток (паїв) а також постійних землекористувачів.

Згідно з пп. 269.1.1 п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Статтею 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

При цьому положеннями п. 271.1 ст. 271 ПК України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до п.п. 286.1 ст. 286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Дані державного земельного кадастру - це сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону (п.п. 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 274.1 ст. 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Згідно з п. 1 та п. 3 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти сільського, селищного, міського голови, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абз. 2 п. 286.1 ст. 286 ПК України).

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель.

Рішенням Київської міської ради (далі - КМР) від 23.06.2011 № 242/5629 (далі - Рішення) було встановлено ставки земельного податку.

Відповідно до пункту 5.1 до додатку 3 Положення «Про плату за землю в місті Києві» затвердженого Рішенням КМР «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку» від 23.06.2011 № 242/5629, у редакції рішення КМР від 18.10.2018 № 1910/5974 (далі - Положення) ставки податку за земельні ділянки для фізичних та юридичних осіб, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюються залежно від цільового призначення землі у відсотках від їх нормативної грошової оцінки відповідно до таблиці № 1 цього Положення.

Згідно примітки 1 таблиці № 1 до додатка 3 Положення вид цільового призначення земель зазначається згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548.

Відповідно примітки 2 таблиці № 1 до додатка 3 Положення якщо вид цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548, не внесено до Державного земельного кадастру, то застосовується ставка у відсотках від нормативної грошової оцінки відповідно до цієї таблиці, але не менше 1 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Суд звертає увагу, що ставки земельного податку встановлюються залежно від цільового призначення земельної ділянки визначеного виключно відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548.

Так, згідно з Витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.12.2020 та від 22.07.2021 виданими Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві:

нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 609 кв.м. (0,0609 га), кадастровий номер ділянки: :91:423:0191, складає - 19415 89,3 5 гривень, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби;

нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 607 кв.м. (0,0607 га), кадастровий номер ділянки: :91:420:0222, складає - 2003514,67 гривень, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби;

нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , площею 546 кв.м. (0,0546 га), кадастровий номер ділянки: :91:424:0116, складає - 1740735,28 гривень, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби.

Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548 відсутня така класифікація видів цільового призначення земель, як для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби.

Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548, містить таку класифікацію як 01.04 - Для ведення підсобного сільського господарства, 01.05 - Для індивідуального садівництва, 01.06 - Для колективного садівництва, 01.07 - Для городництва, 01.08 - Для сінокосіння і випасання худоби.

Проте, зазначені види класифікації є окремими підрозділами, та мають окремі коди КВЦПЗ відповідно до зазначеної класифікації. Законодавство не передбачає поєднання декількох видів цільового призначення земельної ділянки.

При цьому вид (код виду) цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548, по даних ділянках не внесено до Державного земельного кадастру.

Таким чином, відповідно до примітки 2 таблиці № 1 до додатка 3 Положення, з урахуванням відсутності виду цільового призначення відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548, застосовується ставка податку в розмірі - 1% від нормативної грошової оцінки.

Враховуючи вище викладене, Головним управлінням ДПС у м. Києві були сформовані наступні податкові повідомлення-рішення по земельному податку з фізичних осіб (КБК 18010700):

за ділянку АДРЕСА_2 - від 28.04.2021 № -2615 на суму 19 415, 89 грн;

за ділянку АДРЕСА_1 - від 28.04.2021 № -2615 на суму 10 017, 57 грн;

за ділянку АДРЕСА_3 - від 28.04.2021 № -2615 на суму 8 703, 68 грн.

Сума податку на 2021 рік по вищезазначених ПНР була розрахована наступним чином:

1941589,35 грн. х 1% = 19 415, 89 грн.,

2003514,67 грн. х 1% х 1/2 = 10 017, 57 грн.,

1740735,28 грн. х 1% х 1/2 = 8 703, 68 грн., де:

1941589,35 грн. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки;

1941589,35 грн. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки;

1740735,28 грн. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки;

1/2 - частка ділянки, що перебуває у власності;

1% - ставка земельного податку (примітка 2 таблиці № 1 до додатка 3 Положення «Про плату за землю в місті Києві» затвердженого Рішенням КМР «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку» від 23.06.2011 № 242/5629 у редакції рішення КМР від 18.10.2018 № 1910/5974);

Отже, враховуючи наведене вбачається, що контролюючим органом земельний податок було розраховано з дотриманням вимог законодавства, відповідно до даних державного земельного кадастру.

Відповідно, суд на вбачає підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.