Справа № 260/8524/24
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 грудня 2024 рокум. Ужгород№ 260/8524/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Рейті С.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Брикар Олега Михайловича про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Брикар Олега Михайловича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 13.11.2024 року № 287/07-16-24-09/ НОМЕР_1 про виключення з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління ДПС у Закарпатській області поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 з 30.09.2024 року.

Ухвалою судді від 24.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В той же час, 24.12.2024 року о 15:00 год. до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Брикар О.М. про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 13.11.2024 року № 287/07-16-24-09/ НОМЕР_1 про виключення з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням суду по цій справі та заборони Головному управлінню ДПС у Закарпатській області вчиняти дії щодо реєстрації ФОП ОСОБА_1 платником ПДВ.

Принагідно суд констатує, що вказану заяву було передано для розгляду судді Рейті С.І. 30.12.2024 року (враховуючи перебування судді у відпустці в період з 25.12.2024 року по 29.12.2024 року) та вказана заява вирішується судом у перший робочий день - 30.12.2024 року.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Так, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, ФОП ОСОБА_1 покликається на те, що у разі не зупинення дії оскаржуваного рішення у позивача не залишиться іншої можливості, ніж зупинити застосування Єдиного податку та перейти до сплати податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість (ПДВ). Крім того, у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких позивач звільнявся як платник єдиного податку третьої групи, та штрафні (фінансові) санкції. Водночас, у випадку задоволення позову, позивачу доведеться анулювати реєстрацію платника ПДВ за період, що минув та анулювати усі податкові накладні по всіх контрагентах за весь період з початку реєстрації і, відповідно подання всіма такими контрагентами уточнюючих декларацій із ПДВ з корективами.

Прийняття рішення про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку третьої групи за ставкою 5% має наслідком зміни системи оподаткування, формату розрахункового документа, а відтак існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача у вигляді зупинення господарської діяльності позивача, у зв`язку із застосуванням штрафних санкцій, до ухвалення рішення суду у даній справі.

Більшість Абонентів позивача не є платниками ПДВ, а основні його витрати полягають у сплаті послуг контрагентам неплатникам ПДВ, що не надає права на отримання податкового кредиту з ПДВ. Наведене призведе до прямого навантаження ПДВ у розмірі 20 відсотків від всієї суми доходу, що порівняно із сплатою Єдиного податку у розмірі 5 відсотків від суми доходу, викликатиме у позивача додаткове навантаження у розмірі 15 відсотків від всієї суми доходів.

Внаслідок оподаткування ПДВ виникне ситуація втягування у стан податкової та фінансової невизначеності багатьох його Абонентів.

Це може призвести до зупинення господарської діяльності Позивача, розірвання договірних відносин, покладення додаткового обов`язку на Позивача щодо подання документів та погіршення ділової репутації й матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності та, у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів Позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Позивач без зупинення оскаржуваного рішення фактично буде поставлений перед необхідністю застосовувати одночасно дві принципово відмінні системи оподаткування (одну за оскаржуваним рішенням і одну на випадок скасування оскаржуваного рішення) щодо всіх операцій та фактично ставити контрагентів у ситуацію потенційної невизначеності фінансових результатів (має контрагент право на податковий кредит чи ні) та у період розгляду судом справи, вимушено, перебувати у дуже скрутному положенні особи, яка не тільки знаходиться у проблемному стані із податковим обліком, але й створює відчутні проблеми для контрагентів.

Вжиття такого заходу забезпечення позову як зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 13.11.2024 року №287/07-16-24 09/ на період до набрання законної сили рішенням у справі не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований виключно на збереження існуючого становища суб`єкта господарювання до ухвалення остаточного рішення у справі, відповідає принципу збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, та інституту забезпечення позову в адміністративному судочинстві. При цьому, правова оцінка дій та рішення Відповідача підлягатиме встановленню під час судового розгляду даної справи.

30.12.2024 року до суду надійшло клопотання відповідача про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені вказаною статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Зазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям вказаної статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У зв`язку з цим необхідно, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом оскарження у цій справі є рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 13.11.2024 року № 287/07-16-2409/. Вказаним рішенням виключено з реєстру платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який перебував на ставці єдиного податку 5%.

Так, правові засади, на підставі яких здійснене відповідне анулювання реєстрації платником єдиного податку третьої групи, визначаються положеннями ПК України.

Відповідно до пункту 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

За змістом пункту 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, зокрема, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Отже, анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи відбувається за чітко визначених та передбачених ПК України підстав, й може бути реалізоване шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

У поданій заяві представник позивача просить вжити заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 13.11.2024 року № 287/07-16-2409/про виключення з реєстру платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , на період до набрання законної сили рішенням у відповідній справі.

Суд зауважує, що у постанові від 25.10.2023 року у справі №160/11784/23 Верховний Суд, перевіряючи судові рішення про зупинення дії рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи з дати його винесення до набрання законної сили рішенням суду у цій справі №160/11784/23, вказав на таке:

…метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Наведені праві висновки щодо застосування положень КАС України є сталими та послідовними й підтверджуються, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2023 року у справі №300/5005/22 та від 21 вересня 2023 року у справі №600/1531/23-а.

При вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до оспорюваного рішення Відповідач анулював реєстрацію Позивача як платника єдиного податку третьої групи за ставкою 2%.

Так, правові засади, на підставі яких здійснене відповідне анулювання реєстрації платником єдиного податку третьої групи, визначаються положеннями ПК України.

Відповідно до пункту 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

За змістом пункту 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, зокрема, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Отже, анулювання реєстрації платником єдиного податку третьої групи відбувається за чітко визначених та передбачених ПК України підстав, й може бути реалізоване шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза ускладнення виконання рішення суду чи ефективного захисту такого права дійсно існує. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пункті 1 частини другої статті 150 КАС України.

За наслідками оцінки наведених Позивачем доводів та доказів, наданих на їх підтвердження, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вказали на існування підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки метою вжиття заходів забезпечення позову у цій справі є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ СІЛЬПО-ФУД, а також можливість реального виконання рішення суду й уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у разі задоволення позову, оскільки при анулюванні реєстрації платником єдиного податку третьої групи за ставкою 2 відсотки Позивачу буде змінено систему оподаткування, що зумовить застосування штрафних санкцій та призведе до зупинення діяльності товариства, розірвання договірних відносин, вивільнення працівників, й матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності та, у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів Позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Невжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку з наведених підстав може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав і інтересів Позивача, для захисту яких він звернувся до суду.

Суди попередніх інстанцій також обґрунтовано вважали, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, вжиття таких заходів спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Колегія суддів зазначає, що в цьому випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення..

Отже, при вирішенні питання про правомірність застосування заходів забезпечення позову в спорах щодо правомірності рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації суб`єкта господарювання платником єдиного податку третьої групи шляхом зупинення дії оскарженого рішення касаційний суд сформував такі висновки щодо правозастосування:

- метою вжиття таких заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів платника податку, а також можливість реального виконання рішення суду й уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у разі задоволення позову, оскільки при анулюванні реєстрації платником єдиного податку третьої групи позивачу буде змінено систему оподаткування, що зумовить застосування штрафних санкцій та призведе до зупинення його діяльності, розірвання договірних відносин, вивільнення працівників, й матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності та, у зв`язку з чим, для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

- невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав і інтересів позивача, для захисту яких він звернувся до суду;

- обраний спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, вжиття таких заходів спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог;

- вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення.

Проаналізувавши доводи представника позивача в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд зауважує, що у випадку не вжиття судом тимчасових обмежувальних заходів, у разі реалізації відповідачем рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку та пред`явлення його до виконання, позивач буде зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, крім того, у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку третьої групи, та штрафні (фінансові) санкції.

Відтак, суд погоджується з доводами представника позивача, що невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення приведе до того, що ФОП ОСОБА_1 буде зобов`язано вести податковий облік та сплачувати податок на прибуток та ПДВ, а не єдиний податок, що істотно ускладнює чи унеможливлює у подальшому виконання рішення суду у разі його задоволення.

Таким чином, представник позивача в обґрунтування заяви про забезпечення позову навів достатні аргументи, які підтверджують, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся, обраний спосіб забезпечення позову є співмірним, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності.

Європейський суд з прав людини у рішенні "Пантелеєнко проти України" від 29.06.2006 зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні "Дорани проти Ірландії" від 31.07.2003 Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При цьому, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Суд зауважує, що вжиття такого заходу забезпечення позову, як зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 13.11.2024 року № 287/07-16-2409/ на період до набрання законної сили рішенням у справі не зумовлює фактичного вирішення спору по суті. Публічний інтерес щодо сплати податків та зборів у встановлених законом розмірах та строки не постраждає від застосування заходів забезпечення позову. Тому, обраний спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, вжиття таких заходів спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог та є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 13.11.2024 року № 287/07-16-2409/ НОМЕР_1 про виключення з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням у справі.

При цьому, суд відмовляє у задоволення заяви про забезпечення позову в частині забезпечення позову шляхом заборони ГУ ДПС у Закарпатській області вчиняти дії щодо реєстрації позивача платником ПДВ, оскільки такі дії не є предметом спору у даній справі, що виключає вжиття названого способу забезпечення позову.

З урахуванням зазначеного, заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Брикар Олега Михайловича про забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області від 13.11.2024 року № 287/07-16-2409/ про виключення з реєстру платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі № 260/8524/24.

3. В іншій частині заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Брикар Олега Михайловича про забезпечення позову - відмовити.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

5. Роз`яснити учасникам справи, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

6. Стягувач (за даною ухвалою, яка є виконавчим документом): Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

7. Боржник (за даною ухвалою, яка є виконавчим документом): Головне управління ДПС у Закарпатській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу: 44106694, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. А. Волошина, буд. 52).

8. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 30 грудня 2027 року.

9. Оригінал та копію даної ухвали видати (направити) позивачу, копію ухвали видати (направити) відповідачу.

10. Ухвала у справі набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

11. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

12. Повний текст ухвали складено 30.12.2024 року.

Суддя С.І. Рейті