Справа № 420/31278/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

визнати протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 12.08.2023 по 19.09.2023 у зменшеному розмірі;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити позивачу, ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з 12.08.2023 по 19.09.2023 у розмірі 100 000 грн з розрахунку на місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та в період з 12.08.2023 по 19.09.2023 виконував бойові завдання, що підтверджується довідкою від 27.09.2023 №3651/53 та довідкою від 12.10.2023 №115/ОКП/115/30 виданою військовою частиною НОМЕР_2 .

Однак, вказує позивач, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", позивачу не виплачувалася додаткова винагорода в збільшеному розмірі. Представник позивача 02.09.2024 року звернувся до Відповідача з заявою, в якій просив здійснити виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період з 12.08.2023 по 19.09.2023, згідно наданих військовою частиною НОМЕР_2 довідок від 27.09.2023 №3651/53 та від 12.10.2023 №115/ОКП/115/30, однак станом на день подання позову, Відповідач відповідь так і не надав.

Позивач вважає, що така позиція Відповідача суперечить пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Ухвалою суду від 11.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

До суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що з позовними вимогами викладеними у позовній заяві відповідач не згоден, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представником відповідача у відзиві вказано, що 03.10.2023 року до військової частини НОМЕР_1 надійшла довідка за підписом начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 за вих. № 3651/53 від 27.09.2023 року про те, що старший лейтенант ОСОБА_1 у період з 12.08.2023 року по 31.08.2023 року виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями в населеному пункті АДРЕСА_1 . Вивченням даної довідки встановлено, що населений пункт Гришаї Дубовиківської сільської громади Синельниківського району Дніпропетровської області, як такий, що знаходиться в районі ведення воєнних (бойових) дій, відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України до районів не визначено.

Також представник відповідача у відзиві вказує, що 23.10.2023 року до військової частини НОМЕР_1 надійшла довідка за підписом начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 за вих. № 115/окп/115/30 від 12.10.2023 року про те, що старший лейтенант ОСОБА_1 у період з 01.09.2023 року по 19.09.2023 року виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями в населеному пункті Суворове Донецької області. Вивченням даної довідки встановлено, що населений пункт Суворове Шахівської сільської громади Покровського району Донецької області, як такий, що знаходиться в районі ведення воєнних (бойових) дій, відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України до районів не визначено.

Представник відповідача зазначає, що оскільки недоліки в змісті зазначених довідок позбавляли військову частину НОМЕР_1 можливості здійснити виплату додаткової винагороди військовослужбовцю, з метою реалізації права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, військовою частиною НОМЕР_1 на адресу командування військової частини НОМЕР_2 направлено листи за вих. № 350/304/6/2850/пс від 08.11.2023 року та № 350/304/6/2854/пс від 09.11.2023 року з проханням приведення змісту довідок про підтвердження безпосередньої участі відрядженого військовослужбовця у бойових діях або заходах, у відповідність до вимог чинного законодавства з послідуючим надісланням даної довідки на адресу військової частини НОМЕР_1 . 19.11.2023 року військовою частиною НОМЕР_1 отримано відповідь за вих. № 676/2137 від 19.11.2023 року, якою командування військової частини НОМЕР_2 повідомило, що населені пункти у вищезазначених довідках зазначені виходячи із змісту рапортів командирів підрозділів.

З огляду на наведене, вказує представник відповідача, в розпорядженні військової частини НОМЕР_1 відсутнє документальне підтвердження виконання ОСОБА_1 бойових завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями у період з 12.08.2023 року по 31.08.2023 року та з 01.09.2023 року по 19.09.2023 року, у зв`язку із чим правові підстави для виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, за вказані періоди, у військової частини НОМЕР_1 відсутні.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 зокрема з 12.08.2023 року по 19.09.2023 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) АДРЕСА_2 №52 вважати такими, що вибули: 2.1. У відрядження: з 20 лютого 2023 року: до військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 , з 20 лютого 2023 року до окремого розпорядження, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань за призначенням: 2.1.17. старший лейтенант ОСОБА_1 , начальник зміни роти зв`язку батальйону зв`язку та автоматизованих систем управління.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 27.09.2023 року № 3651/53, така видана військовослужбовцям, які проходять військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , зокрема старшому лейтенанту ОСОБА_1 у тому, що він у період з 12.08.2023 по 31.08.2023 виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно 3 бойовими (логістичними) розпорядженнями в населеному пункті Гришаї Дніпропетровської області.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 12.10.2023 року № 115/ОКП/115/30, така видана військовослужбовцям, які проходять військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , зокрема старшому лейтенанту ОСОБА_1 у тому, що він у період з 01.09.2023 по 19.09.2023 виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями у населеному пункті Суворове Донецької області.

При цьому, згідно з довідкою щодо нарахованої та виплаченої додаткової винагороди командира військової частини НОМЕР_1 у період з 12.08.2023 по 19.09.2023 позивач отримував додаткову винагороду за серпень 2023 року у розмірі 35483,87 грн та за вересень 2023 року у розмірі 30000,00 грн.

Позивач вважаючи, що за періоди з 12.08.2023 року по 19.09.2023 року йому не протиправно нараховано та не виплачено додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд зазначає таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XІІ), законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який станом на дату прийняття даного рішення не припинено та не скасовано.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову №168, пунктом 1 якої (в первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної Постанови КМУ №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

В подальшому до пункту 1 вказаної постанови вносилися зміни, зокрема відповідно до п.1-1 Постанови №168 ( тут і далі - у редакції Постанови КМУ № 836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року) установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (п.1-2 Постанови № 168).

Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають:

порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови;

особливості виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пунктах 1-1 і 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту;

порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.

Отже, із зазначених норм пункту 1-1 Постанови КМУ №168 вбачається, що право на додаткову винагороду у розмірі до 100000,00 грн мають перелічені у такому пункті особи у двох окремих випадках:

1) якщо вони беруть безпосередню участь у бойових діях;

2) якщо вони або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Відповідно до розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок №260) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями (п.2).

Згідно з п.3 розділу XXXIV Порядку №260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до п.4 розділу XXXIV Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Відповідач на спростування наявності підстав для виплати позивачу спірної додаткової винагороди посилається на те, що територія населених пунктів Гришаї Дніпропетровської області та Суворове Донецької області відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України не визначені як такі, що відносяться до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.09.2023 року № 247 Про визначення воєнних (бойових) дій визначено райони ведення бойових дій у період з 01 по 31 серпня 2023 року, серед яких населених пунктів Синельниківського району Дніпропетровської області, до якого відноситься і село Гришаї, не визначено.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.10.2023 року № 273 Про визначення воєнних (бойових) дій визначено райони ведення воєнних (бойових) дій у період з 01 по 30 вересня 2023 року, до яких включено Покровський район: Очеретинська селищна територіальна громада, Авдіївська міська територіальна громада. Мар`їнська міська територіальна громада. Новогродівська міська територіальна громада, Курахівська міська територіальна громада.

Проте, даним наказом Шахівську сільську територіальну громаду, до якої відноситься село Суворове (теперішня назва - село Затишок) не віднесено до районів ведення воєнних (бойових) дій в Покровському районі Донецької області.

Відтак, зважаючи на те, що позивач у спірний період виконував бойові завдання не на території районів ведення воєнних (бойових), які визначено відповідними наказами Головнокомандувача Збройних Сил України, тобто відсутня одна з обов`язкових умов, які дають право на отримання додаткової винагороди у підвищеному до 100000,00 грн розмірі, відтак підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні і у задоволенні його позовної заяви слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21,22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 ).

Суддя Марин П.П.

.