Справа № 761/34002/23
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/289/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.М.,

при секретарі: Харечко О.В.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Києві капітана поліції Чорний Євгеній Васильович про визнання протиправними дій; визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

В вересні 2023р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, третя особа: Інспектор 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Києві капітана поліції Чорний Є.В., в якому просив суд:

- визнати протиправними дії третьої особи щодо зупинки 17 червня 2023р. транспортного засобу «Land Rover Evoque» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 (далі по тексту - вимога № 1);

- визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7181705 від 17 червня 2023р., ухвалену третьою особою про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400,0 грн. на користь держави (далі по тексту - вимога № 2);

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, за яким постановою серії ЕАС № 7181705 від 17 червня 2023р. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 17 червня 2023р., винесеної третьою особою притягнуто до адміністративної відповідальності позивача за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 20400,0 грн. (далі по тексту - вимога № 3);

- сягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 536,8 грн. (далі по тексту - вимога № 4).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 червня 2023р. третьою особою було складено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача серія ЕАС № 7181705, якою встановлено, що 17 червня 2023р. приблизно о 12:22 год. за адресою: м. Київ, вул. Вал, 2, позивач керуючи транспортним засобом «Land Rover Evoque» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив перетин суцільної лінії дорожньої розмітки 33.1.1 та перевіряючи документи, було встановлено, що здійснював керування транспортним засобом, будучи позбавлений правом керування на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2023р., чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР України), за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

На думку позивача його було притягнуто до адміністративної відповідальності з недотриманням встановленого порядку; постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. За змістом оскаржуваної постанови не можливо встановити, місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки зазначена неіснуюча вулиця в м. Києві.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023р. позов залишено без руху.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12 лютого 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість. Так, на думку відповідача, позивачем не доведено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій третьої особи, що підтверджується відеозаписом. Крім того, відповідач звертав увагу суду, що позивачем не були спростовані обставини керування транспортним засобом, враховуючи те, що за постановою Шевченківського районного суду м. Києва позивача було позбавлено права керування, строком на один рік, у зв`язку з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, відповідач зазначав, що при складанні оскаржуваної постанови була допущена описка в назві вулиці, - місці вчинення адміністративного правопорушення.

19 березня 2024р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, зазначивши, що наданий стороною відповідача відзив на позов, поданий з порушенням процесуального закону, а тому не може бути прийнятий судом до уваги. Доводи та аргументи відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Заперечення на відповідь на відзив стороною відповідача не подавались.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що постановою третьої особи про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАС № 7181705, якою встановлено, що 17 червня 2023р. приблизно о 12:22 год. за адресою: АДРЕСА_1, позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Land Rover Evoque» д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію розмітки 33.1.1. та при перевірці документів, інспектором було встановлено, що на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2023р., позивача було позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,0 грн.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Разом з тим, стороною відповідача до відзиву на позов було надано, в якості доказу відеозапис з нагрудного реєстратора Інспектора та відеозапис з камери патрульного автомобіля. Під час відтворення зазначеного відеозапису, судом було вставнолено, що зазначений запис, містить відомості про безпосереднє порушення саме позивачем 17 червня 2023р. приблизно о 12:22 год. за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 21, при керуванні транспортним засобом «Land Rover Evoque» д.н.з. НОМЕР_1 , положень п. 2.1.а ПДР України. Так, з відеозапису вбачається, що позивач визнає факт, керованого ним автомобіля перетину смуги суцільної лінії розмітки та повідомляє інспектору поліції, що йому відомо про позбавлення його права керування транспортним засобом, у зв`язку з притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому позивач запевняє інспектора, що зазначена постанова суду не набрала законної сили, у зв`язку з її оскарженням в апеляційному порядку.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015р. поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено, притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2023р., по справі № 761/25459/22, ОСОБА_1 (позивача) було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2023р. зазначена постанова суду першої інстанції залишена без змін.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень були подані до суду належні і допустимі докази, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та обґрунтованість зупинки 17 червня 2023р. транспортного засобу «Land Rover Evoque» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував саме позивач, внаслідок перетину, керованого ним автомобіля суцільної лінії розмітки.

Стаття 10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення ч.4 ст.258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, при складенні оскаржуваної постанови інспектором проведено відеозапис правопорушення відповідним технічним засобом.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення вимоги № 1 і № 2 позову, при цьому судом критично оцінюються твердження позивача, що зупинка керованого ним автомобіля, була незаконною, внаслідок перетину, керованого ним автомобіля суцільної лінії розмітки, а також керування позивачем транспортним засобом, будучи позбавлений права керування транспортними засобами на підставі вищезазначеної постанови суду, яка станом на 17 червня 2023р. вже набрала законної сили. Протягом всього часу розгляду справи в суді, судом не встановлено, що 17 червня 2023р. о 12:22 год. в м. Києві, транспортним засобом «Land Rover Evoque» д.н.з. НОМЕР_1 керувала інша особа ніж позивач.

Доводи сторони позивача, що в оскаржувані постанові, інспектором невірно було зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення: АДРЕСА_1, замість вірної адреси: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 21, то суд вважає, що такі доводи сторони позивача є безпідставними, оскільки була допущена технічна описка, яка не спростувала факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог № 1 і № 2, то в силу положень ч. 3 ст. 286 Кас України, не підлягає до задоволення і вимога № 3, яка є похідною від вимог № 1 і № 2.

Відповідно до ст. 139 КАС України, враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог № 1-№ 3, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) не підлягає стягненню судові витрати (вимога № 4).

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 7, 9, 14-1, 22, 33-35, 38, 126, 245, 251, 254, 280, 284 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), третя особа: інспектор 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Києві капітана поліції Чорний Євгеній Васильович (місцезнаходження: м. київ, вул. Святослава Хороброго, 9) про визнання протиправними дій; визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: