Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

25 грудня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву товариства з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ» про забезпечення позову до подання адміністративного позову,

в с т а н о в и в :

товариство з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить:

- зупинити дію наказу Західного міжрегіонального управління ДІІС по роботі з великими платниками податків від 28.11.2024 №282 «Про проведення документальної планової перевірки ТзДВ «ГАЛ-КАТ» () до набрання законної сили рішенням у справі;

- заборонити Західному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків вчиняти будь-які дії щодо підготовки, складання матеріалів та прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна ТзДВ «ГАЛ-КАТ» () до набрання законної сили рішенням у справі.

Заява мотивована наступним. Західним МУ ДПС по роботі з ВПП було прийнято наказ від 28.11.2024 №282 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзДВ «ГАЛ-КАТ» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період із 01.07.2023 по 30.09.2024. Заявник вважає, що зазначений наказ Західного МУ ДПС по роботі з ВПП від 28.11.2024 №282 є протиправним, оскільки він прийнятий не на підставі, не в межах повноважень контролюючого органу та у спосіб, що не передбачений Податковим кодексом України. Отже, у разі, якщо наказ від 28.11.2024 №282 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзДВ «ГАЛ-КАТ» (), буде реалізований контролюючим органом шляхом його застосування, то його подальше оскарження буде неможливим. Враховуючи вищевикладене, в даному випадку вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є співмірним заявленим позовним вимогам у майбутньому та обставинам справи. Вжиття заходів забезпечення позову про зупинення дії оскаржуваного наказу не скасовує чинність останнього, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим наказом заходів. Тобто, в розглядуваному випадку, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Вжиття судом заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на можливість реалізації податковим органом його контролюючих функцій після розгляду справи по суті, а також не порушить прав та законних інтересів контролюючого органу чи інших осіб. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу, заборони відповідачу вчиняти будь-які дії на виконання цього наказу та вчиняти будь-які дії щодо підготовки, складання матеріалів та прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна ТзДВ «ГАЛ-КАТ» до набрання законної сили судовим рішенням у справі, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті і жодним чином не завдасть шкоди правам та інтересам контролюючого органу, а також інших осіб, а також не суперечитиме приписам ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено можливість застосування судом одразу декількох заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 ст. 154 КАС України визначено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

З огляду на зміст заяви про забезпечення позову суд не вбачає підстав для розгляду такої з викликом заінтересованих сторін та їх заслуховування в судовому засіданні.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Поряд із цим, суд зазначає, що згідно з п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, як поданого позову так і майбутнього його подання, та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13.03.2020 у справі № 1740/2484/18, що враховується судом, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Представник позивача у заяві про забезпечення позову не навів жодних доводів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, або є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

До того ж, суд бере до уваги, що позивач матиме змогу оскаржити результати проведеної перевірки у загальному порядку.

Отже, суд доходить висновку, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Суд зазначає, що наявність ознак протиправності оскарженого наказу може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Водночас, при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність оскарженого рішення, дій чи бездіяльності відповідача. Оцінка протиправності таких рішень, дій та бездіяльності відповідача буде надана під час розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, враховуючи обсяг заявлених позовних вимог, виходячи з принципу співмірного вжиття заходів забезпечення позову, та з огляду на приписи ст. 150 КАС України, за відсутності обґрунтованих підстав та доказів на підтвердження доводів, викладених у заяві про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви товариства з додатковою відповідальністю «ГАЛ-КАТ» про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України.

Суддя Потабенко В.А.