Справа № 420/36138/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/36138/23

Перша інстанція: суддя Марин П.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року по справі за адміністративним позовом Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

21 грудня 2023 року Житлово-комунальне господарство Чорноморської селищної ради звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №26933/15-32-09-05 від 20.10.2023 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 500000,00 грн за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР.

В обґрунтування позовних вимог ЖКГ Чорноморської сільської ради зазначило, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань єдиним засновником ЖКГ Чорноморської селищної ради є Чорноморська селищна рада Одеського району Одеської області, 100 % власності статутного капіталу комунальна форма власності.

Позивач наголосив, що його визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період та обслуговує 7 (сім) об`єктів критичної інфраструктури. Позивач зазначив, що у нього наявна ліцензія на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, видана Одеською обласною державною адміністрацією розпорядженням від 13.09.2013 № 955/А-2013 (безстрокова відповідно до частини 6 статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»). Крім цього, 27.12.2022 розроблено та погоджено ПП «ПромЕнергоВАТ» режимну карту роботи водогрійного котла КСВА-3,15 ст. №1 рег. 1474 завод. №110 (пічне паливо, копія додається). Позивач наголосив, що його ємності з дизельним паливом у розумінні підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України не є акцизним складом, а отже у відповідно до чинного законодавства у ЖКГ відсутні обґрунтовані підстави для отримання ліцензії на зберігання пального. Сам по собі факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що фактичною перевіркою встановлено, що станом на 13.09.2023 згідно наданої зворотно - сальдової відомості по 203 рахунку за вересень 2023 року, журналу реєстрації надходження та витрат ДП, бухгалтерської довідки, підприємством здійснювалось зберігання пального за адресою: Одеська область, Одеський район, смт. Чорноморське, вул. Курортна, буд 11 у кількості 48,325 тон палива дизельного та 1089 літрів палива дизельного без отримання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи потреб промислової переробки). В порушення ст.15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями) ЖКГ Чорноморської селищної ради здійснювало зберігання дизельного пального без ліцензії на право зберігання пального.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року позовну заяву ЖКГ Чорноморської сільської ради задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт наголосив, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем визнається факт придбання пального з метою підготовки та проходження опалювального сезону, для забезпечення функціонування (роботи) дизель-генераторів в процесі виробництва теплової енергії та для забезпечення безперебійної роботи об`єктів критичної інфраструктури. В свою чергу, зберігання пального у встановлених обсягах потребує отримання суб`єктом господарювання ліцензії, яка у позивача відсутня.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Житлово-комунальне господарство Чорноморської селищної ради () зареєстровано, як юридична особа 20.12.2001, з основним видом діяльності за КВЕД: 81.10 комплексне обслуговування об`єктів.

Одеською обласною державною адміністрацією видано житлово-комунальному господарству Чорноморської селищної ради ліцензію серії АЕ №186526 на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії.

Головним управлінням ДПС в Одеській області видано наказ від 11.09.2023 №7177-п «Про проведення фактичної перевірки ЖКГ Чорноморської селищної ради», яким на підставі п.п.19№.1.4 п. 19№.1 ст. 19№, п.п. 19№.1.14 п.19№.1 ст. 19№, ст.20, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80, підрозділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), а саме: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу пального, з урахуванням попереднього проведення аналізу податкової інформації, яка свідчить про можливі порушення законодавства у сфері зберігання та обігу пального наказано провести фактичну перевірку ЖКГ Чорноморської СР код за , за податковою адресою: 67570, Одеська область, Одеський район, смт. Чорноморське, вул. Курортна, буд. 11 з 13 вересня 2023 року тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.04.2020 - по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

За результатом здійснення фактичної перевірки складено акт №25840/15-32-09-05/31790926 від 25.09.2023, яким за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» із змінами та доповненнями передбачена відповідальність згідно ст.17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами).

Актом фактичної перевірки встановлено наявність ємностей для зберігання пального. В свою чергу, податковим органом встановлено, що згідно реєстру діючих ліцензій на право зберігання пального, позивач не отримував ліцензію для зберігання пального для власного споживання чи промислової переробки.

ЖКГ Чорноморської селищної ради подано заперечення на акт від 25.09.2023 №25233/15-32-09-02/05528823, за результатом розгляду яких Комісією з питань розгляду заперечень платників податків та пояснень до актів перевірок за результатом голосування прийнято одностайне рішення, викладене у висновку від 20.10.2023 року, про залишення висновків акту перевірки без змін, так як вони є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.

20 жовтня 2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення рішення №26933/15-32-08-05, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 500 000,00 грн за порушення підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, п.69.9 ст.69 підрозділу 10 Інших перехідних положень ПКУ та абз. 9 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального №481/95-ВР від 19.12.1995 (із змінами та доповненнями).

Вважаючи, що позивач не повинен отримувати ліцензію на зберігання пального, а тому його протиправно притягнуто до відповідальності за відсутність такої ліцензії, ЖКГ Чорноморської СР звернулось до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом притягнуто позивача до відповідальності за зберігання пального без наявності ліцензії за відсутності достатніх доказів та за відсутності у позивача обов`язку отримувати таку ліцензію.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 року.

Стаття 15 Закону №481/95-ВР визначає умови провадження діяльності з імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального.

Відповідно ст. 17 Закону №481/95-ВР встановлена відповідальність за порушення норм цього Закону. Так, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач застосував до ЖКГ Чорноморської СР штрафні санкції у зв`язку із порушенням позивачем вимог Закону №481/95-ВР щодо зберігання пального без наявності відповідної ліцензії.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань єдиним засновником ЖКГ Чорноморської селищної ради є Чорноморська селищна рада Одеського району Одеської області, 100 % власності статутного капіталу комунальна форма власності, а сам позивач є комунальним підприємством (т.1 а.с.201-209).

Згідно пункту 2.2.1. статуту підприємства, затвердженого рішенням Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області «Про зміну статутного капіталу Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради та внесення змін до Статуту» від 07.12.2022 № 782-VIII, предметом діяльності підприємства є забезпечення споживачів водою та прийом стічних вод, експлуатація, технічне обслуговування, поточний та аварійний ремонт зовнішніх та внутрішніх систем водопостачання та водовідведення, постачання теплової енергії, її виробництво, транспортування та постачання (статут додається).

ЖКГ Чорноморської СР визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (лист Одеської обласної військової адміністрації від 24.03.2023 № 291/7/01-45/2989/2-23 додається) та обслуговує 7 (сім) об`єктів критичної інфраструктури (котельня, ВНС,КНС3). Кошти на закупівлю бензину та дизельного палива виділяються рішеннями виконавчого комітету Чорноморської селищної ради, які надавались і до податкового органу.

Згідно приписів ст.15 Закону №481/95-ВР, ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету.

Враховуючи, що позивач є комунальним підприємством, яке фінансується, зокрема і в частині закупівлі пального, за рахунок місцевого бюджету, на зазначенні місця зберігання пального ЖКГ Чорноморської СР не повинно отримувати ліцензію на право зберігання пального, що прямо визначено ст.15 Закону №481/95-ВР.

Викладене є самостійною підставою для скасуванню оскаржуваного повідомлення рішення та задоволення позовних вимог ЖКГ Чорноморської СР.

Крім того, правове питання щодо визначення випадків та критеріїв, за яких у суб`єкта господарювання виникає обов`язок отримати ліцензію на право зберігання пального, вже було предметом дослідження Верховного Суду у постанові від 31 травня 2022 року (справа №540/4291/20).

Верховний Суд застосував норми статей 15, 17 Закону №481/95-ВР у системному зв`язку із нормами підпунктів 14.1.6, 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України і сформулював наступний висновок.

Зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню «акцизний склад» та/або «акцизний склад пересувний», незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу. Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального має ознаки, які згідно з нормами підпунктів 14.1.6, 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлені як виключення з визначення «акцизний склад» та/або «акцизний склад пересувний», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці.

Також у цій постанові Верховний Суд зауважив, що для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального. Ці обставини складають об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення.

Сам по собі факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.

У спорах про правомірність застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності відповідної ліцензії основним і вирішальним предметом доказування є підтвердження або спростування обставин саме факту здійснення суб`єктом господарювання діяльності зі зберігання пального, а не його придбання. Невстановлення під час фактичної перевірки обставин здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, часу цієї діяльності та місця, у якому пальне зберігалося, унеможливлює визнання правомірним застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії.

В подальшому зазначені висновки підтримані у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 21 вересня 2022 року у справі №140/16490/20, від 15 червня 2022 року у справі №260/3859/20, від 07 червня 2022 року у справі №360/4140/20, від 05 липня 2023 року у справі № 460/2663/22 тощо.

Колегія суддів у цій справі підтримує такі висновки і не вбачає підстав для відступу від них. Слід зазначити, що у приведених вище постановах Верховний Суд чітко вказав, що самого лише встановлення факту придбання пального недостатньо для висновку про його зберігання суб`єктом господарювання. Склад правопорушення, передбаченого абзацом дев`ятим частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР, має доводитись шляхом встановлення обставин того, де і яким чином суб`єкт господарювання зберігав пальне, дослідженням замірів його кількості (об`єму) і співставленням цих показників із нормами підпунктів 14.1.6, 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України, які встановлюють випадки, які не вважаються «акцизним складом» та/або «акцизним складом пересувним». Ці обставини мають бути належним чином зафіксовані в акті фактичної перевірки як носії доказової інформації.

Відповідно до п.п.14.1.6 ПК України не є акцизним складом приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

В свою чергу, актом перевірки не встановлено та не підтверджено допустимим доказами того, що загальна місткість розташованих на території (в приміщенні) ємностей перевищує 200 кубічних метрів та суб`єкт господарювання (власник або користувач такого приміщення або території) отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів.

Щодо обсягів пального, згідно акту перевірки загальна місткість розташованих ємностей становить 48,325 тони дизельного палива, 2894 літри бензину та дизельного палива (44,325 тон дизельного палива в двох металевих ємностях, 4 тони у пластмасовій ємності, 1089 літрів у пластмасовій ємності, 220 літрів бензину А-92 металева ємність для зберігання пального, 1585 літрів бензину А-92 металева ємність для зберігання пального), що є менше, ніж 200 кубічних метрів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, металеві ємності з дизельним не є акцизним складом у розумінні підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України, а отже у ЖКГ Чорноморської селищної ради відсутній обов`язок отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці, за адресою: Одеська область, смт.Чорноморське, вул. Курортна, 11.

Крім того, кількість бензину, зберігання якої встановлено податковим органом за адресою Одеська область, Одеський район, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська, 6Б (220 літрів бензину А-92, 1585 літрів бензину А-95), також виключає віднесення цього об`єкту до акцизного складу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що всі ємності з паливом не підпадають під визначення акцизного складу в розумінні підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України, місце та спосіб зберігання пального, а обсяги палива відповідають гранично допустимим обсягам, без необхідності отримання ліцензії.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 18 січня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко