Справа № 240/23539/24
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про повернення позовної заяви
категорія 112030000
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів,
02.12.2024 до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся із адміністративним позовом ОСОБА_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, за 2023 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 у повному обсязі недоплачену разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій за 2023 рік, в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже проведеної виплати за 2023 рік, а саме 9465,00 грн.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Суд враховує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Суд дослідивши матеріали справи, заяву про поновлення пропущеного процесуального строку від 19.12.2024 та зміст позову, зазначає наступне.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Частиною 2 та 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Кінцевою датою для подачі позовної заяви було 24.02.2024, позивачем подано позов 02.12.2024, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на позовній заяві про находження позову до суду.

Позивач причиною пропуску строку звернення до суду вказує те, що він дізнався про порушене право з листа ГУ ПФУ в Житомирській області від 01.08.2024, після того, як з 19.06.2024 він дізнався про розгляд типової справи Верховним Судом. Крім того, посилається, що з 04.10.2019 є військовослужбовцем та бере участь у бойових діях про що надав відповідні довідки.

Однак, у тексті позовної заяви позивачем зазначено, що він 25.08.2023 отримав від ГУ ПФУ в Житомирській області грошову допомогу до Дня Незалежності у меншому розмірі ніж це передбачено законодавством, що підтверджується випискою з банківської картки (а.с.6). Крім того, із заявою до ГУ ПФУ в Житомирській області про здійснення виплати щорічної грошової допомоги до Дня Незалежності, як учаснику бойових дій, у належному розмірі позивач звернувся 19.06.2024 (а.с.5). З матеріалів справи встановлено, що відповідачем надано позивачу інформацію листом від 01.08.2024 №17976-15713/О-02/8-0600/24 про те, що грошова допомога до Дня Незалежності за 2023 рік нарахована і виплачена у серпні 2023 року. Отже, позивач отримавши допомогу міг дізнатися, що вона виплачена не у повному розмірі.

Позивач є військовослужбовцем з 04.10.2019, вказане підтверджується копією військового квитка. З довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.12.2024 №834/175 встановлено, що позивач перебуває на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).

З довідки від 27.11.2024 №22017 встановлено, що позивач брав участь у бойових діях у період з 28.08.2024 по 26.11.2024. Однак, позивач не пояснив, що перешкоджало йому звернутися до суду у період з 25.08.2023 (початок перебігу строку звернення до суду) до 25.02.2024 (останній день звернення до суду з позовом).

Отже, посилання позивача на неможливість його звернення із позовом до суду у передбачений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства строк через участь у бойових діях з серпня 2024 року по листопад 2024 року, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач не навів причин які перешкоджали звернутися йому до суду вчасно у період з 25.08.2023 по 25.02.2024.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем не наведено. Відтак, суд визнає причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом неповажними.

Суд визнає неповажними підстави зазначені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, інших обґрунтувань (наведення поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку), позивачем у поданій заяві на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху не наведено.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду та не вказано підстав, які є поважними для його поновлення, що в силу положень частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для повернення позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності, як учаснику бойових дій, за 2023 рік та стягнення з відповідача недоотриманої грошової допомоги до Дня Незалежності за 2023 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком подано із порушенням строку звернення до суду, вказані обставини пропуску строку звернення до суду є неповажними, а тому, позовну заяву слід повернути.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити позивачу у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом від 19.12.2024 вх. №70575/24.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів - повернути позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу не пізніше наступного дня після її постановлення.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Д.М. Гурін