Справа № 580/5414/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року справа № 580/5414/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 27 від 21.02.2024 Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, щодо відмови в перерахунку пенсії-перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком ОСОБА_1 , оскільки заявник не набув необхідного страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Харківській області повторно розглянути по суті питання щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком ОСОБА_1 , врахувавши до страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності, зареєстровані як ФОП.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що перебуває на пенсійному обліку у зв`язку з призначенням пенсії по інвалідності. У лютому 2024 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Однак, відповідач рішенням від 21.02.2024 № 27 відмовив йому у такому переведені, посилаючись на відсутність необхідного страхового стажу. Позивач зазначає, що у період з 08.12.2005 по теперішній час зареєстрований як фізична особа-підприємець, з 01.03.2019 по 26.03.2024 перебував на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок згідно встановлених законодавством ставок для платника єдиного податку другої групи, заборгованості не має; зазначені періоди ФОП повинні бути зараховані до страхового стажу. За захистом своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 17.06.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав, копію ухвали від 17.06.2024 отримав 17.06.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

При розгляді справи суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи та перебуває як отримувач пенсії по інвалідності на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності № 66495776 від 08.12.1995 та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач з 08.12.1995 є фізичної особою-підприємцем та займається підприємницькою діяльністю.

Згідно із свідоцтвом платника єдиного податку серії Б № 188048 від 17.05.2012 позивач є платником єдиного податку з 01.01.2012, ставка єдиного податку 20 %.

Позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 13.02.2024 про перерахунок пенсії перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуло заяву позивача та 21.02.2024 прийняло рішення № 27 про відмову у перерахунку пенсії, яким відмовило позивачу в перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Рішенням від 21.02.2024 № 27 відповідач встановив, що страховий стаж позивача складає 24 роки 03 місяці 20 днів, а необхідний стаж для призначення пенсії у 2024 році становить не менше 31 року.

З розрахунку страхового стажу форми РС-право вбачається, що до страхового стажу позивача зараховані періоди:

- з 01.09.1979 по 20.02.1983, всього 3 р. 5 міс. 20 дн навчання у вищих/середніх навчальних закладах;

- з 01.04.1983 по 19.06.1983, 1 р. 0 міс. 19 дн робота згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ; з 23.05.1983 по 12.05.1985 , всього 1р. 11 міс. 20 дн строкова військова служба;

- з 12.06.1985 по 12.04.1987- 1 р. 9 міс. 21 дн.; з 03.04.1987 по 24.04.1990 - 3 р. 0 міс. 22 дн., з 15.05.1990 по 28.01.1991 8 міс. 14 дн;з 23.09.1991 по 20.07.1982 9 міс. 28 дн; з 21.07.1992 по 10.11.1992 3 міс. 20 дн; з 03.12.1992 по 13.03.1995 2 р. 3 міс. 11 дн - робота згідно трудової книжки позивача;

- з 01.10.2001 по 31.03.2002 - 6 міс., робота в ПП «Лакма» згідно даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків;

- з 01.01.2004 по 31.12.2004 1 рік, з 01.04.2005 ро 20.04.2005, з 01.05.2005 по 21.05.2005, з 01.06.2005 по 20.06.2005, з 01.07.2005 по 20.07.2005, з 01.08.2005 по 20.08.2005, з 01.09.2005 по 18.09.2005, з 01.10.2005 по 18.10.2005, з 01.11.2005 по 18.11.2005, 01.12.2005 по 18.12.2005 5 міс. 23 дн., з 01.01.2007 по 31.12.2007 7 міс. 20 дн., підприємницька діяльність згідно даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків,

- з 01.01.2008 по 31.12.2013- 6 р. 0 міс. 0 дн., з 01.01.2014 по 31.01.2014 1 міс. - підприємницька діяльність згідно даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків, робота у ПП «Лакма» () та ТОВ «Сафарі-215» ()

- з 01.08.2014 по 31.12.2014 5 міс.0 дн, підприємницька діяльність згідно даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків.

Всього загальний страховий стаж 24 р. 3 міс. 20 дн.

Рішення територіального органу Пенсійного фонду про відмову у перерахунку пенсії позивач вважає протиправним, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Статтею 1 Закону № 1058-IV також визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV визначає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-Х11 до стажу роботи зараховується: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до пункту 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до пункту 4 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ). Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 793 пункт 4 Порядку № 637 доповнено новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01.07.2000 підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Отже, з аналізу наведених положень слідує, що період здійснення підприємницької діяльності зараховується до страхового стажу за умови сплати страхових внесків.

Проте у разі перебування фізичної особи-підприємця на спрощеній системі оподаткування встановлені виключення. Так, до страхового стажу зараховуються періоди підприємницької діяльності

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Спірним питанням у даній справі є зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності з 08.12.1995 по 13.02.2024.

Судом встановлено, що згідно свідоцтву про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності №66495776 від 08.12.1995 та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 06.02.2013 позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.01.2024 № 2300-0603-8/5380 за даними особового рахунку платника на загальній системі оподаткування страхові внески до Пенсійного фонду України перераховані за періоди: з 01.01.1996 до 31.12.1996, з 01.10.1998 до 31.12.1998.

На виконання ухвали суду від 18.12.2024 про витребування доказів Головним управлінням Пенсійного фонду України до суду надані копії документів, наданих позивачем для призначення пенсії за віком, серед яких довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.01.2024 № 2300-0603-8/5380, тобто позивачем разом із заявою про призначення пенсії не була надана.

Враховуючи приписи ст. 56 Закону №1788 період підприємницької діяльності з 01.01.1996 по 31.12.1996, всього 1 р. 0 міс. 0 дн. підлягає врахуванню до страхового стажу позивача після надання довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.01.2024 № 2300-0603-8/5380.

Щодо періоду підприємницької діяльності з 01.01.1998 по 30.06.2000, всього 1 р. 6 міс. 0 дн, то вказаний період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача пункту 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі довідки про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності.

Позивачем для призначення пенсії за віком надані свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності №66495776 від 08.12.1995 та Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 06.02.2013, згідно яких позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець. Окрім цього відповідачем при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком отримано Витяг з ЄРС для ФОП, яким підтверджено проведення державної реєстрації позивача 08.12.1995.

Проте позивачем не надані докази, що у період з 01.01.1998 по 30.06.2000 він перебував на спрощеній системі оподаткування, а довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.01.2024 № 2300-0603-8/5380 навпаки підтверджується, що у період з 01.10.1998 до 31.12.1998 за даними особового рахунку платника позивач перебував на загальній системі оподаткування.

За вказаних обставин відповідач на законних підставах не зарахував період підприємницької діяльності позивача з 01.01.1998 по 30.06.2000 до його страхового стажу.

Щодо періоду підприємницької діяльності позивача з 01.07.2000 по 31.12.2017, то вказаний період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача за умови його перебування на спрощеній системі оподаткування та сплати страхових внесків незалежно від незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Позивач надав до суду копію свідоцтва платника єдиного податку серії Б №188048 від 17.05.2012, згідно з яким позивач обрав або перейшов на спрощену систему оподаткування з 01.01.2012, проте вказане свідоцтво до заяви про призначення позивачу пенсії за віком не додав.

Відповідач:

- не зарахував до страхового стажу період підприємницької діяльності позивача з 01.07.2000 по 31.12.2003, оскільки згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-5 відомості щодо сплати єдиного внеску відсутні, а інші докази сплати єдиного внеску позивачем не надані. Натомість у вказаному періоді позивач працював в ПП «Лакма» з 01.10.2001 по 31.03.2002 - 6 міс, який зарахований до страхового стажу;

- зарахував до страхового стажу позивача у повному обсязі періоди підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2004 1 рік, з 01.08.2014 по 31.12.2014 5 міс.0 дн,

- зарахував до страхового стажу позивача періоди підприємницької діяльності з 01.04.2005 ро 20.04.2005, з 01.05.2005 по 21.05.2005, з 01.06.2005 по 20.06.2005, з 01.07.2005 по 20.07.2005, з 01.08.2005 по 20.08.2005, з 01.09.2005 по 18.09.2005, з 01.10.2005 по 18.10.2005, з 01.11.2005 по 18.11.2005, 01.12.2005 по 18.12.2005 5 міс. 23 дн., 01.01.2007 по 31.12.2007 7 міс. 20 дн. пропорційно розміру сплачених страхових внесків відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж обчислюється в місяцях; неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Вказані періоди підприємницької діяльності можуть бути зараховані до страхового стажу позивача у повному обсязі у разі надання позивачем пенсійному органу доказів перебування на спрощеній системі оподаткування у період з 01.04.2005 по 31.12.2007.

Щодо періодів роботи з 01.01.2008 по 31.01.2014, то у вказані періоди позивач сплачував єдиний внесок як фізична особа-підприємець та одночасно працював у ПП «Лакма» () та ТОВ «Сафарі-215» (), які також сплачували страхову внески, а тому умови зарахування до страхового стажу підприємницької діяльності, визначені пунктом 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на вказані періоди не розповсюджуються. Окрім цього вказані періоди зараховані у страховий стаж позивача у повному розмірі.

Щодо посилання позивача на лист Головного управління ДПС у Черкаській області від 27.03.2024 № 8050/6/23-00-24-12-08, відповідно до якого за даними інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_1 сплачено єдиного внеску: 2014 2 320,9 грн, то період підприємницької діяльності позивача з 01.08.2014 по 31.12.2014 врахований до страхового стажу у повному розмірі.

Щодо врахування до страхового стажу позивача періоду підприємницької діяльності за 2015 рік, то згідно листа Головного управління ДПС у Черкаській області від 27.03.2024 № 8050/6/23-00-24-12-08 сума єдиного внеску 5 105,98 грн не зарахована як сплата єдиного внеску, а обліковується як переплата, а тому не підтверджує сплату єдиного внеску у 2015 році та, відповідно, право на зарахування відповідного періоду до страхового стажу. Таке право виникне у позивача у разі зарахування суми 5 105,98 грн як сплати єдиного внеску.

Окрім цього лист Головного управління ДПС у Черкаській області № 8050/6/23-00-24-12-08 має дату 27.03.2024, в той час як спірне рішення про відмову у призначенні пенсії було прийнято відповідачем 21.02.2024. Тобто позивач не надав вказаний лист пенсійному органу на час прийняття спірного рішення.

Суд також зазначає, що відповідно до пункту 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Розділ XV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Тобто у разі ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування чи фіксованого податку особами, звільненими від сплати єдиного внеску такий період також зараховується до страхового стажу.

Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI особи, зазначені, зокрема, у пункті 4 (фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (крім електронних резидентів (е-резидентів)) частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно даних реєстру страхувальників ГУ ДПС з 22.11.2013 ФОП ОСОБА_1 присвоєно ознаку «пенсіонер-інвалід» та згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 позивачу призначена пенсія по інвалідності, а тому він звільнений від сплати єдиного податку.

Отже у разі ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування у період після призначення пенсії по інвалідності з 01.10.2014 по 31.12.2017 вказаний період підлягає включенню до страхового стажу.

При цьому право на включення вказаного періоду до страхового стажу надає саме факт ведення підприємницької діяльності, а не факт реєстрації фізичною особою-підприємцем в ЄДР.

Водночас позивач не надав пенсійному органу документів, які підтверджують факт ведення ним підприємницької діяльності у період з 01.10.2013 по 31.12.2017, а тому підстави для зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача відсутні.

Щодо періоду підприємницької діяльності позивача з 01.01.2018 по дату звернення за переведенням на пенсію за віком, а саме: 13.12.2024, то починаючи з 01.01.2018 діють правила зарахування до страхового стажу періоду підприємницької діяльності у разі обов`язкової сплати єдиного внеску.

Позивач зазначає, що з 01.03.2019 по 26.03.2024 перебував на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок згідно встановлених законодавством ставок для платника єдиного податку другої групи.

Вказана обставина підтверджується листом Головного управління ДПС у Черкаській області від 27.03.2024 № 8050/6/23-00-24-12-08, згідно з яким відповідно до реєстраційних даних ГУ ДПС ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 08.12.1995 та перебуває на обліку по теперішній час. За даними інтегрованої картки платника податків за період з 01.03.2019 по 26.03.2024 ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок, згідно встановлених законодавством ставок для платника єдиного податку другої групи.

Проте як вбачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-5, сформованих пенсійним органом станом на 13.02.2024, єдиний внесок позивачем у період з 01.03.2019 по 26.03.2024 не сплачувався, а тому підстави для зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надавши правову оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам суд не встановив порушень при визначенні відповідачем страхового стажу позивача, а тому рішення про відмову у перерахунку пенсії від 21.02.2024 №7 прийнято на законних підставах і скасуванню не підлягає.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких слід відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО