Справа № 200/7109/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року Справа№200/7109/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув у спрощеному позовному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 71 від 15.08.2024 про відмову в призначенні пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 07.08.2024 про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши період навчання з 01.09.1981 по 15.07.1982, період роботи з 12.05.1986 по 17.07.1996 до загального стажу роботи.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято через недостатність страхового стажу, втім, під час обчислення страхового стажу не враховано відомості трудової книжки позивача, оскільки її оформлено із порушенням вимог законодавства. За змістом позову підставою призначення пенсії є наявність страхового стажу, а не дотримання усіх формальних вимог щодо оформлення трудової книжки. Позивач зауважила на тому, що період навчання, що не був врахований під час обчислення стажу, підтверджений відомостями реєстру застрахованих осіб, а у записі про звільнення з роботи за переводом допущено помилку у році звільнення, про що свідчить наступний запис про прийняття на роботу за переводом. Позивач зазначила на неможливості надати додаткові документи витребувані теруправлінням пенсійного фонду, оскільки всі документи залишилися у м. Маріуполь та були знищені разом із майном позивача.

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди визначив у наданому до суду відзиві. За змістом відзиву заяву позивача про призначення пенсії розглянуто за принципом екстериторіальності Управлінням пенсійного фонду України в Херсонській області, яким й було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії. Відповідач 1 зауважував на тому, що він не є належним відповідачем у справі щодо заявлених позивачем вимог.

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у наданому до суду відзиві на позов зауважив на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

Відповідач 2 зазначив, що період навчання позивача не врахований на підставі запису трудової книжки позивача через незазначення номеру та дати документу, на підставі якого його здійснено, а період роботи позивача не врахований через те, що рік у даті наказу про звільнення, на підставі якого внесено відповідний запис, перевищує рік у даті звільнення.

Згідно з відзивом позивачеві роз`яснено право надати уточнюючі документи, але наданою можливістю він не скористався.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.10.2024 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.08.2024 звернулась через ВЕБ портал ПФУ до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком. Надану позивачем заяву за правилами екстериторіальності розглянуто управлінням Пенсійного фонду України у Херсонській області, що є відповідачем 2 у справі.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.08.2024 № 71 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного загального стажу роботи.

Відповідно до рішення відповідача 1 за результатами розгляду документів доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 20.07.1982:

1. за записом №1 період навчання з 01.09.1981 по VІІ. 1982 в ПТУ №3 г. Жданова (мовою документа), оскільки у графі 4 розділу На підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер)» в підставі відстуні посилання на номер та дату відповідного документу на підставі якого зроблений запис (лише зазначено аттестат), чим порушені вимоги розділу 2 пункту в підпункту 2.17 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 №162.

Для підтвердження періоду навчання згідно пункту 8 Порядку № 637 приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

2. за записами №6-№9 період роботи з 12.05.1986 по 17.07.1995, оскільки у графі 4 розділу На підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер)» в підставі звільнення з посади дата 17.07.96 перевищує термін між датою наказу і датою закінчення трудових відносин, чим порушені вимоги розділу 2 пункту «а» підпункту 2.4, та пункту «д» підпункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58.

Відповідно до рішення загальний стаж роботи відповідно до рішення про відмову в призначенні пенсії становить 28 років 7 місяців 20 днів.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (стаття 8 Закону № 1058).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).

Згідно із ч. 1 ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення, що діяв до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пунктом д частини 3 цієї статті передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

В періоді, в якому позивачу оформлено трудову книжка діяв Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджений постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 (надалі Інструкція №162) та Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення № 58 від 29.07.1993 року (надалі Інструкція № 58).

Згідно з пунктами 1.1 Інструкцій № 162 та № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Підпунктами 2.2 пункту 2 Інструкції №162 та Інструкції № 58 передбачалося, що заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Пунктом б п. 2.17 Інструкції № 162 та п. б п. 2.19. Інструкції 58 встановлено, що до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремою строчкою з посиланням на дату, номер та найменування відповідного документ записи про період навчання в професійно-технічних та інших училищах, на курсах та у школах з підвищення кваліфікації, по перекваліфікації та підготовці кадрів.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції № 162 та пунктом 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про винагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується 05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п. 2.13 Інструкції № 162 та п. 2.14 Інструкції № 58 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи,професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Підпунктом 2.26 Інструкції № 162 та підпунктом 2.27 Інструкції № 58 встановлено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Згідно з п. 4.1. Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Спірним питанням в межах цієї справи є правомірність обчислення страхового стажу позивача. Під час вирішення питання правомірності визначення тривалості страхового стажу суд виходить із змісту документів, що розглядалися відповідачем 2 під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії, оцінка правомірності рішення (дій чи бездіяльності) здійснюється шляхом встановлення обґрунтованості наведених в ньому підстав неврахування певних періодів зайнятості позивача у складі стажу.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що періоди роботи за трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1 від 20.07.1982 не враховані, оскільки записи про роботу у зазначених періодах мають недоліки оформлення.

Згідно до запису 1 трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 20.07.1982 позивач в період з 01.09.1981 по 07.1982 навчалася в ПТУ № 3 м. Жданова, підставою запису визначено атестат, номер та дата не визначені.

Відповідно до записів 6-9 трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 20.07.1982 в період з 12.05.1986 по 17.07.1995 позивач працювала касиром в Аптеці № 434, з 04.04.1995 переведена касиром відділу аптеки № 575 у зв`язку із реорганізацією Аптеки № 434, з 17.07.1995 звільнена за переводом. В графі підстави звільнення з 17.07.1995 запису 9 зазначено наказ № 64 від 17.07.1996.

Порядком №162 та Інструкцією №58 встановлено, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення записів трудової книжки є підприємство роботодавець, а відтак відсутня вина позивача в тому, що трудову книжку заповнено роботодавцем із порушеннями. Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за правильність заповнення та ведення трудової книжки, а отже не може бути обмежений в праві неврахування до трудового стажу періоду роботи на підприємстві внаслідок порушення відділом кадрів правил оформлення записів про особу трудовій книжці.

Положеннями Закону 1058-ІУ, підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд зауважує на тому, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.03.2018 р. по справі №754/14898/15-а, в постанові від 17.07.2018 по справі №220/989/17, в постанові від 25.04.2019 по справі Л°593/283/17 та в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 по справі № 638/18467/15-а.

При вирішенні питання щодо можливості встановлення періоду навчання та роботи та врахування їх до страхового стажу суд виходить з такого.

Відповідно до витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб) періодом навчання позивача є «ГПТУ №3 г. Жданова 01.09.1981 по 15.07.1982. Про можливість врахування відомостей реєстру застрахованих осіб під час обчислення стажу роботи зазначено в п. 3 Порядку № 637. Отже, на переконання суду, запис про навчання у сукупності із відомостями реєстру застрахованих осіб, який ведеться органами пенсійного фонду, є достатніми для встановлення періоду навчання позивача з 01.09.1981 по 15.07.1982 та врахування зазначеного періоду навчання до страхового стажу.

Згідно із записом № 9 про роботу позивача її звільнено 17.07.1995 на підставі наказу № 64 від 17.07.1996 за переведенням у зв`язку із зміною форми власності, зазначений запис засвідчено печаткою підприємства та підписом директора. Наступний запис № 10 про прийняття на роботу касиром до ТОВ «Аптека № 434» за переводом датований 18.07.1996. Таким чином, записи трудової книжки № 9-10 у сукупності про звільнення за переведенням та прийняттям на роботу за переводом свідчать про помилковість зазначення у даті звільнення позивача 1995 року замість 1996 року. Таким чином, період роботи позивача з 12.05.1986 по 17.07.1996 також підлягає врахуванню до страхового стажу.

Висновки суду про протиправність неврахування відповідачем стажу роботи позивача періоду навчання з 01.09.1981 по 15.07.1982 та періоду роботи з 12.05.1986 по 17.07.1996 свідчать про неправильне визначення пенсійним органом тривалості загального стажу роботи позивача.

Виходячи з вище вказаного суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 71 від 15.08.2024 про відмову в призначенні позивачу пенсії з підстав недостатності стажу та наявність підстав для визнання цього рішення протиправним та скасування. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Зважаючи на висновок суду про протиправність рішення відповідача 2 про відмову в призначенні пенсії № 71 від 15.08.2024, заява позивача про призначення пенсі за віком підлягає повторному перегляду суб`єктом владних повноважень, яким таке рішення прийнято, тобто, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Херсонській області.

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не розглядав заяву позивача та не приймав рішення про відмову в призначенні пенсії позивача, а тому в задоволенні до нього вимог про повторний перегляд заяви про призначення пенсії від про призначення пенсії слід відмовити.

Отже, належним відповідачем щодо вимог позивача про зобов`язання повторно розглянути заяву від 07.08.2024 про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши період навчання з 01.09.1981 по 15.07.1982, період роботи з 12.05.1986 по 17.07.1996 до загального стажу роботи є відповідач 1, стосовно якого зазначені вимоги й підлягають задоволенню.

Таким чином, заявлені позивачем вимог підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення судом вимог позивача, суд вважає за можливе присудити на користь позивача з бюджетних асигнувань відповідача 2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору (квитанція від 09.10.2024 № 2997-7755-0971-1661) в сумі 968,96 грн.

Беручи до уваги викладене вище, на підставі положень Законів України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області від 15.08.2024 № 71 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 07.08.2024 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до стажу роботи періоду навчання з 01.09.1981 по 15.07.1982, період роботи з 12.05.1986 по 17.07.1996.

В задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, - відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач 1) адреса: 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3,

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (відповідач 2) адреса: м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6, адреса для листування: (поштова адреса): 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76-А,

Суддя А.С. Михайлик