Справа № 140/14298/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/14298/24
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Валюх В.М., одержавши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі 5080,70 грн.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та суд не вбачає достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, з огляду на таке.

Спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби - підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства (вказану правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 818/1688/16, від 12.12.2018 у справі № 804/285/16).

Згідно із преамбулою Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-ІХ (далі Закон № 160-ІХ) цей Закон визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Верховний Суд у постанові від 18.01.2024 у справі № 520/11225/23 вказав, що за змістом положень Закону № 160-ІХ особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди, про що командир (начальник) видає відповідний наказ. Однак, термін у три роки передбачений саме для притягнення особи до відповідальності. Водночас відшкодування завданої шкоди - у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби - здійснюється у судовому порядку. При цьому, Закон № 160-ІХ не визначає строки звернення до суду щодо відшкодування такої шкоди. За таких умов, при визначенні строку звернення суб`єкта владних повноважень до суду з позовом про відшкодування завданої шкоди застосуванню підлягають відповідні норми КАС України.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

З доданих до позовної заяви документів убачається, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.11.2019 № 254, старшого солдата за контрактом ОСОБА_1 , який перебуває в розпорядженні командира бригади, звільненого наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади від 26.11.2019 № 267-РС з військової служби у запас відповідно до пункту «е» (у зв`язку із обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, з 26.11.2019 виключено зі списків особового складу, з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Цим же наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.11.2019 № 254 утримано вартість виданого ОСОБА_1 обмундирування в сумі, обчисленій пропорційно часу, який залишився до кінця строку носіння 6023,83 грн.

Крім того, ОСОБА_1 було ознайомлено під підпис з довідками від 15.11.2019 № 50, від 26.11.2019 № 47 про вартість речового майна, що підлягає відшкодуванню в добровільному порядку.

Отже, з 26.11.2019 у позивача виникли підстави для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача коштів. Проте, позивач звернувся до суду з цим позовом лише 07.12.2024, тобто із значним пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Позивач до позову долучив заву про поновлення строків для подання позовної заяви, у якій просить поновити строк на звернення військовій частині НОМЕР_1 з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Заява обґрунтована тим, що посадові особи фінансового і юридичного відділу військової частини НОМЕР_1 постійно переміщалися в райони виконання бойових завдань по території України, що свідчить про такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову було неможливим або утрудненим.

До вказаної заяви також долучені копії витягів з наказів від 26.04.2019 № 92 (про відрядження капітана юстиції ОСОБА_2 , офіцера юридичної групи з 28.04.2019 по 27.05.2019 для участі в бойовому злагодженні), від 27.05.2019 № 114 (про відрядження капітана юстиції ОСОБА_2 , офіцера юридичної групи з 26.05.2019 по 29.05.2019 для участі в операції об`єднаних сил), від 22.07.2019 № 154 (про вибуття майора юстиції ОСОБА_3 , помічника командира бригади з правової роботи начальника юридичної групи в щорічну основну відпустку з 22.07.2019 по 20.08.2019), від 16.08.2019 № 176 (про відрядження майора юстиції ОСОБА_3 , помічника командира бригади з правової роботи начальника юридичної групи для участі в операції об`єднаних сил з 16.08.2019).

Водночас, згідно із усталеною практикою Верховного Суду причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.02.2024 у справі № 990/270/23 вказала, що поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові також зазначила, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Суд не приймає до уваги посилання позивача про перебування відповідальних осіб за супроводження судових справ у відрядженні та відпустці як на підставу для поновлення строку звернення до суду, оскільки подані позивачем докази щодо зазначених обставин надані лише за період з квітня по серпень 2019 року, тоді як підстави для звернення до суду з цим позовом виникли у листопаді 2019 року, а керівництво військової частини НОМЕР_1 могло і повинно було передоручити подання позовної заяви до суду іншій особі. Також зазначене свідчить про неналежну організацію забезпечення представництва з боку відповідальних осіб та недбале ставлення до своїх процесуальних обов`язків, що в свою чергу не можуть бути поважними підставами для поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.10.2024 у справі № 580/3881/20.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, оскільки судом визнані неповажними підстави, зазначені у заяві позивача про поновлення строку звернення до суду, тому позов належить залишити без руху, а протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали позивач має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали позивач має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати інші підстави для поновлення строку.

Роз`яснити, що якщо заяву не буде подано позивачем в зазначений строк або вказані ним підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.М. Валюх