Справа № 280/12056/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

26 грудня 2024 рокуСправа № 280/12056/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_3 (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд: визнати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.12.2024 в частині направлення 19.12.2024 для проходження військової служби під час проведення загальної мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу військової частини НОМЕР_3 , протиправним та скасувати; визнати наказ командира військової частини НОМЕР_3 від 19.12.2024 в частині призначення на посаду за штатом воєнного часу та зарахування до списків особового складу частини та на всі види забезпечення рядового ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - протиправним та скасувати; зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 .

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_3 та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з переміщенням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини з військової частини НОМЕР_3 .

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що позивач є особою, яка має дружину з числа осіб з інвалідністю ІІ групи, отже має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме на підставі п.11 частини 1 статті 23 вказаного Закону. 13.12.2024 позивач на розгляд комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 подано заяву про оформлення йому в порядку, визначеному постановою КМУ від 16.05.2024 №560, довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Згідно протоколу №29 засідання комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.12.2024, позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Уповноваженими співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу було повідомлено, що за паперовою довідкою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 27.12.2024. Однак, 19.12.2024 невідомими особами у військовій формі позивача було знято з міського маршрутного автобусу в м.Запоріжжі та проти його волі доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_4 , без пояснення приводу доставки. Перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач повідомляв співробітникам вказаного ТЦК та СП про те, що 13.12.2024 ним було подано заяву про оформлення йому відстрочки на підставі п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Уповноважена посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_3 підтвердила позивачу те, що його заява про відстрочку вже розглянута комісією та прийняте позитивне рішення та його скоро відпустять з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому позивача протиправно позбавили волі, утримуючи його у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом 9 годин, а саме з 08:00 до 17:00 19.12.2024. Наразі позивач призначений на посаду за штатом воєнного часу та зарахований до списків особового складу частини в/ч НОМЕР_3 та на всі види забезпечення. Позивач вважає, що співробітники ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконно призвали на військову службу позивача, який мав право на відстрочку відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію підготовку та мобілізацію», скориставшись своїм правом, повідомив про наявні в нього підстави для відстрочки та 13.12.2024 подав заяву на ім`я голови комісії з надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 , до якої додав підтверджуючі документи; комісія з надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 винесла позитивне рішення по суті заяви позивача щодо надання йому відстрочки від військової служби на підставі п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію підготовку та мобілізацію». Натомість відповідачем було проігноровано право позивача на відстрочку, що в свою чергу призвело до протиправного призову позивача на військову службу. Просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову визначені статтею 152 КАС України.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 152 КАС України.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно приписів ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання позитивного (для позивача) рішення суду. Також суд вважає за необхідне відмітити, що приймаючи ухвалу про вжиття заходів по забезпеченню позову, суд повинен враховувати, що прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що не вжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Слід зазначити, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

За своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними та адекватними заявленим позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17, від 26.04.2019 у справі № 826/16334/18.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

З матеріалів справи установлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружився з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_3 », дружини « ОСОБА_3 », зазначене підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 27.06.1998.

ОСОБА_4 , встановлена друга група інвалідності безстроково, причина інвалідності інвалід з дитинства, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.03.2005 серії АД №020722.

Позивач повідомив, що 13.12.2024 ним на розгляд комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 подано заяву про оформлення йому в порядку, визначеному постановою КМУ від 16.05.2024 №560, довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Відповідно до протоколу №29 засідання комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.12.2024, позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Однак, 19.12.2024 невідомими особами у військовій формі позивача було знято з міського маршрутного автобусу в м.Запоріжжі та проти його волі доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_4 , без пояснення приводу доставки. Наразі позивач призначений на посаду за штатом воєнного часу та зарахований до списків особового складу частини в/ч НОМЕР_3 та на всі види забезпечення. Позивач вважає, що не мав бути призваний на військову службу за мобілізацією, адже звернувся з відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому перебував на військовому обліку та надав всі необхідні документи на підтвердження свого права. Натомість відповідачем було проігноровано право позивача на відстрочку, що в свою чергу призвело до протиправного призову позивача на військову службу.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент виникнення спірних у цій справі відносин, як станом і на час розгляду цієї адміністративної справи, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 року №389-VIII, воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, а статтею 23 Закону №3543-XII визначені підстави для надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зокрема, відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що ймовірність виникнення вказаних позивачем обставин, у разі задоволення позову в цій справі, унеможливить подальше виконання рішення суду, що виключає доцільність існування самого такого позову, оскільки в такому випадку суд не надасть ефективного захисту потенційно порушеному праву, що є неприпустимим.

При цьому, суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи.

Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником доведено умову застосування заходів забезпечення позову, а саме, доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, надавши оцінку доводам заявника, суд дійшов висновку про співмірність способу вжиття заходів забезпечення позову із позовними вимогами, з якими заявник звернувся до суду, а також про адекватність та достатність таких заходів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 154 КАС України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст. 150, 151, 154, 156, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_3 та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії, пов`язані з переміщенням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини з військової частини НОМЕР_3 , - до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі №280/12056/24.

Копію ухвали про забезпечення адміністративного позову направити учасникам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст.294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова