Справа № 760/14522/24
Суддя: Тесленко І. О.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1171/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» грудня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Тесленко І.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ), третя особа: поліцейський 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції Тарануха Сергій Васильович (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції, третя особа: поліцейський 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції Тарануха Сергій Васильович, про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що факт скоєння правопорушення не підтверджений належними доказами, розгляд справи відбувся поверхнево, без здійснення підготовки до розгляду справи, без надання водію можливості подати пояснення по справі та скористатись правовою допомогою, що свідчить про повну необґрунтованість та неправомірність постанови патрульного поліцейського та її скасування в судовому порядку. Постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного. 14 червня 2024 року близько 15 години 35 хвилин, керуючи автомобілем NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по вулиці Фізкультури у місті Києві, він був зупинений поліцейським 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції старшим .етжантом поліції Таранухою С.В., який повідомив, що, на його думку, водій нібито передчасно здійснив маневр перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу перед здійсненням повороту праворуч з вулиці Антоновича (хоча в дійсності він рухався по вулиці Велика Васильківська) на вулицю Фізкультури у місті Києві, чим здійснив рух транспортного засобу на смузі для маршрутних засобів та порушив вимоги п.17.1. ПДР. Із даним твердженням працівника поліції він не погодився, повідомив йому, що здійснив перестроювання виключно рухаючись через дозволену для цього переривчасту лінію дорожньої розмітки і смугою для маршрутних транспортних засобів не рухався взагалі, а лише пересік її, виконуючи поворот праворуч. На це співробітник поліції взяв його посвідчення водія і техпаспорт на автомобіль та послідував до свого патрульного автомобіля, а він залишився чекати на місці зупинки. Через декілька хвилин співробітник поліції Тарануха С.В. повернувся та передав йому винесену ним оскаржувану постанову від 14.06.2024 серії ЕНА №2391087, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн., повідомивши при цьому, що у разі незгоди із прийнятим рішенням, він може оскаржити постанову у судовому порядку. Таким чином, із зазначеною постановою він не згоден, оскільки жодного пункту ПДР не порушував та при здійсненні руху по вулиці Велика Васильківська, а не Антоновича, як невірно зазначено працівником поліції, транспортного засобу на смузі для маршрутних транспортних засобів не допускав. Крім того, інспектор поліції постанову складав без врахування його зауважень, пояснень, докази, що підтверджують саме його провину інспектор поліції не надав, що підтверджується п. 7 спірної постанови, так як у вказаному пункті не зазначено технічні засоби та докази по справі. Підсумовуючи викладене, зазначив, що належних доказів вчинення ним правопорушення не має, водночас, опираючись на зміст оскаржуваної постанови, будь-які докази на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху не можуть вважатися належними у зв`язку з тим, що сама постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено будь-який фото-, відеозапис. Разом з цим, працівниками поліції не долучено до матеріалів справи відеозаписи з камер (бодікамер чи відеореєстратора), ані фото-, відео з будь - якого іншого приладу, за допомогою якого ними зафіксовано порушення ПДР. Також, вказав, що ділянка проїжджої частини на перетині вулиць Велика Васильківська та Фізкультури у місті Києві, рухаючись якою він був зупинений працівниками поліції, позначена переривчатою лінією дорожньої розмітки, що дозволяє здійснення повороту праворуч. Крім того, зауважив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувався взагалі, а працівник поліції, взявши його документи, склав оскаржувану постанову в своєму службовому автомобілі і передав її йому.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 червня 2024 року справу передано в провадження судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді по реєстру 25 червня 2024 року.

Ухвалою Солом?янського районного суду міста Києва від 01 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції, третя особа: поліцейський 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції Тарануха Сергій Васильович, про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження за адміністративним позовом; постановлено розгляд дану справу здійнити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Інших процесуальних дій не вчинялось.

03 вересня 2024 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що вимоги Позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню зогляду на наступне. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України). Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення - далі також КУпАП). Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( ч. 1 ст. 9 КУпАП). Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. За змістом ч. 3 ст. 122 КУпАП порушення правил руху і зупинки на смузі для руху маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно п. 17.1 ПДР , забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. Відповідно до п. 17.2 ПДР водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. Зазначають, що відповідно до п. 5 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 214 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, віднесені цим Кодексом до їх відання. Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про правопорушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені ч. 3 ст. 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістюТаким чином, саме Відповідач за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази, а також врахував те, що він особисто бачив, що 14.06.2024 о 15 год. 34 хв. за адресою: м. Київ, вул. Антоновича водій, рухався на своєму транспортному засобі, в смузі призначену для руху маршрутних транспортних засобів та громадського транспорту, без наміру здійснити поворот праворуч. Після виявлення даного правопорушення Відповідач встановив причини та умови вчинення Позивачем адміністративного правопорушення та попередив Позивача, що щодо нього буде розгляд адміністративної справи.Відтак підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 276 КУпАП здійснена Відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем перебування управління патрульної поліції.Враховуючи характер вчиненого правопорушення, винесено Постанову у присутності Позивача, роз`яснено всі його права та надано її на ознайомлення та підписання, про що свідчить підпис Позивача у Постанові.Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. З врахуванням чого, просила у задоволенні позову відмовити.

10 вересня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив у якій останній зазначив наступне. Щодо посилання представника відповідача на те, що працівник поліції не зобов`язаний збирати докази вчинення особою адміністративного правопорушення. Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно з положеннями ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається па осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, щопом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.Статтею 7 КУпАГІ визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.Частиною 3 статті 122 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. У п. 7 оскаржуваної постанови серії ЕНА № 2391087 вказано: «До постанови додаються». Однак, в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, не зазначено докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, а також посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото-, відеозапис.Разом з тим, представником відповідача у відзиві па позовну заяву зазначено, що будь яка фото-, відеофіксація вчинення ним адміністративного правопорушення не здійснювалась, оскільки, вона вважає, що візуального спостереження працівником поліції цілком достатньо. Проте, дане твердження не витримує жодної критики, оскільки обов`язок належного збирання та аналізу доказів вчинення особою адміністративного правопорушення прямо передбачено нормативно - правовими актами, що регулюють порядок дій працівника поліції, в т.ч. КУиАП та КАС України. Щодо зазначення представником відповідача про те, що поліцейський 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції Тарануха С.В. «особисто бачив, що 14.06.2024 о 15 год. 34 хв. за адресою: м. Київ, вул. Антоновича водій рухався на своєму транспортному засобі в смузі, призначеній для руху маршрутних транспортних засобів та громадського транспорту, без наміру здійснити поворот праворуч» слід повідомити наступне. По-перше, у момент «візуального спостереження за мною» працівником поліції, я рухався по вулиці Велика Васильківська міста Києва, а не Антоновича, як помилково, або умисно, зазначено інспектором. По-друге, представником відповідача зазначено, що я рухався без наміру здійснити поворот праворуч, проте, саме після здійснення повороту праворуч, з вулиці Велика Васильківська на вулицю Фізкультури, я був зупинений працівником поліції, саме вже на вулиці Фізкультури. Зазначене ще раз підтверджує правомірність його дій по виконанню повороту праворуч, рухаючись через полосу для руху громадського транспорту.Щодо зазначення представником відповідача про дотримання працівником поліції процедури притягнення його до адміністративної відповідальності та роз`яснення йому прав, слід зазначити наступне. У відзиві представником позивача зазначено, що працівником поліції неухильно додержано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та роз`яснення йому при цьому прав.Проте, таке твердження не відповідає дійсності, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувався взагалі, а працівник поліції, взявши його документи, склав оскаржувану постанову у своєму службовому автомобілі та передав її йому. За правилами статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відпов ідальності.Як вже було зазначено вище, розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувався взагалі, а працівник поліції, взявши його документи, склав оскаржувану постанову у своєму службовому автомобілі та передав її йому. Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Також, за правилами частин 1, 2 статті 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. За змістом статей 278, 279 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною 1 статті 283 КУпАП передбачено, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.Разом з тим, поліцейським не виконано жодну із стадій розгляду справи, однією з яких є роз`яснення водію його прав, у тому числі право на правову допомогу. Зазначене впливає на права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Наведене свідчить, що відповідачем під час винесення постанови було порушено право позивача на захист, яке гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи. Отже, постанова, яка винесена без додержання вказаних вище норм діючого законодавства, не може бути визнана належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Згідно із ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.Поліцейським 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції старшим сержантом поліції Таранухою С.В. була грубо порушена процедура притягнення його до адміністративної відповідальності.Так, зазначений працівник поліції, в порушення вимог норм процесуального закону та положень Інструкції, не оголосив, яка справа розглядається, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто йому його права і обов`язки, після чого, не заслухав її, не дослідив жодних доказів, не з`ясував питання щодо наявності або відсутності у неї клопотань, не вирішив їх, не оголосив винесену постанову, чим грубо порушив визначену законом процедуру притягнення особи доадміністративної відповідальності, позбавив її можливості реалізувати право зокрема на отримання правової допомоги.Натомість, інспектор патрульної поліції після зупинення транспортного засобу, фактично без проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення, одразу оголосив, що накладає на нього грошове стягнення у вигляді штрафу. Такими діями, інспектор патрульної поліції грубо порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та унеможливив їх реалізацію.Приведені обставини вказують на порушення інспектором патрульної поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Аналогічну правову позицію висловлено Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 04.03.2024 у справі № 132/2281/23 та у постанові від 13.02.2024 у справі № 722/2145/23, П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 13.02.2024 у справі № 947/15395/23, Шостим апеляційним адміністративним судом у постанові від 24.01.2024 у справі № 758/8181/23 та у постанові від 13.03.2024 у справі № 381/3801/23. Також, даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постановах від 26 травня 2020 року у справі №640/16220/16-а, від 15 квітня 2020 року у справі №524/3644/17 та від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а.Отже, складені відносно нього матеріали справи про адміністративне правопорушення із урахуванням вищенаведеного, фактично складаються лише з оскаржуваної постанови. Проте, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення саме ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2391087 від 14.06.2024 року, винесеної поліцейським 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції Таранухою С.В. щодо ОСОБА_1 , 14.06.2024 15:04 м. Київ, вулиця Антоновича водій керуючи ТЗ здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п.17.1 ПДР - на дорозі із смугою для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка ін. ТЗ, ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 30).

Суд зважає на те, що в п.7 зазначеної постанови «до Постанови додаються» будь - які докази, зокрема відеозаписи, не зазначені. Тож, постанова не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства, статті 70 КАС України, він не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2018 у справі № 524/5536/17.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п.17.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнімзнаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Таким чином, зазначеними нормами передбачено обов`язок водіїв, зокрема, не допускати зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Натомість, суду не було надано будь - яких належних та допустимих доказів того, що позивачем 14.06.2024 року було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

При цьому, матеріали справи не містять у собі доказів наявності суб`єктивної та об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Суд також зауважує, що статтею 77 КАСУ встановлено процесуальний обов`язок відповідача, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яка була складена в порядку КУпАП відбувається з врахуванням особливостей КАС України.

Це узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі №524/5536/17 від 15.11.2018 року.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Матеріали справи, станом на момент розгляду справи, не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII встановлено основні повноваження поліції.

Як вбачається з п. 11ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції України та Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно - правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. (Заява № 16437/04), зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

Матеріали справи не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача до Департаменту патрульної поліції Національної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2391087 від 14.06.2024 року, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивачем було сплачено штарф в сумі 680,00 грн. на підставі оскаржуваної постанови, що підтверджується квитанцією №РЕN6096 від 16.06.2024 року.

З врахуванням того, що суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови серія ЕНА № 2391087 від 14.06.2024 року, сплачений на її виконання штраф підлягає поверненню позивачу.

Також, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн., згідно платіжної інструкції 0.0..1 від 18.06.2024 року.

Частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене, сплачений позивачем судовий збір у сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 139, 227, 244, 246, 248, 250, 251, 286, 293 КАС України, суд, -

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ), третя особа: поліцейський 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Національної поліції Тарануха Сергій Васильович (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2391087 від 14.06.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму штрафу, сплаченого ОСОБА_1 на виконання Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕНА №2391087 від 14.06.2024 року, у розмірі 680,00 грн.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Тесленко