Справа № 280/6131/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 280/6131/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.04.2024р. у справі №280/6131/24
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

01.07.2024р. ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шашликов Д.Г., звернувся за допомогою системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-6/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №280/6131/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін /а.с. 29-30/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що 29.04.2004р. він звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві для здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 10.12.2013р. №71, яка видана ЗАТ «Шахтобудівельне управління №2», і це звернення за принципом екстериторіальності для прийняття рішення було передано на розгляд ГУ ПФУ в Запорізькій області та 06.05.2024р. прийнято рішення №46, яким відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії в обґрунтування якого зазначено, що надана довідка не підлягає врахуванню, оскільки не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки. Такі дії відповідача він вважає протиправними, а тому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №46 від 06.05.2024 про відмову позивачу у перерахунку пенсії «Зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000»;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з урахуванням довідки ЗАТ «Шахтобудівельне управління №2» від 10.12.2013р. №71 про заробітну плату для обчислення пенсії та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 29.04.2024;

- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір та витрати на надання правової допомоги у розмірі 5000,00грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.08.2024р. у справі №280/6131/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №46 від 06.05.2024 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 його заробітну плату до 01.07.2000р., згідно з довідкою ЗАТ «Шахтобудівельне управління №2» від 10.12.2013р. №71 у зв`язку із чим перерахувати пенсію за віком з 29.04.2024р., з урахуванням раніше виплачених сум; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00грн (Суддя Садовий І.В.) /а.с. 67-71/.

Відповідач - ГУ ПФУ в Запорізькій області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 18.09.2024р. за допомогою системи «Електронний суд», безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу /а.с. 76-79/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Чепурнов Д.В., Сафронова С.В. /а.с. 86/.

Апеляційна скарга обґрунтована відсутністю підстав для зарахування при обчисленні пенсії даних довідки ЗАТ «Шахтобудівельне управління №2» від 10.12.2013р. №71, яка містить відомості про заробітну плату, оскільки відсутня можливість перевірки цих даних.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024р. у справі №280/6131/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.08.2024р. у справі №280/6131/24 та з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи /а.с. 87/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 22.10.2024р. /а.с. 103/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024р. у справі №280/6131/24 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 19.11.2024р. /а.с. 104/, про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства /а.с. 105, 106/.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 11.08.2023р. у даній справі залишити без змін, а також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500грн.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Стахановським РВУМВС України в Луганській області 30.11.1996р. /а.с. 11-12/.

У зв`язку з проведенням антитерористичної операції позивач переселився до м. Київ, де перебувала на обліку, як внутрішньо переміщена особа, яка перемістилася з АДРЕСА_1 до АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 17.08.2022р. № 3002- /а.с. 41/

29.04.2024р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV /а.с.51-52/.

Заяву позивача, за принципом екстериторіальності, було розглянуто ГУ ПФУ у Запорізькій області та рішенням №46 від 06.05.2024р. відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що надана Довідка ЗАТ «Шахтобудівельне управління №2» №71 від 10.12.2013 про заробітну плату для обчислення пенсії за період страхового стажу до 01.07.2000 не підлягає врахуванню, так як не підтверджена первинними документами та відсутній акт перевірки /а.с.18 зворотна сторона/.

Не погодившись з вказаними висновками відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-ІV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини 1 статті 40 Закону №1058-ІV).

Отже умовою врахування для обчислення пенсії заробітної плати за період страхового стажу до 01.07.2000р. є підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення виплати пенсії визначений розділом 2 Порядку №22-1.

Відповідно до абз.1 та 2 пп.3 п.2.1 Порядку №22-1, для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу; за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно до абз.1 та 2 п.2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала, зокрема, особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Пунктами 1 та 2 ч.1 ст.64 Закону №1058-ІV встановлено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що управління Пенсійного фонду України здійснюють призначення та перерахунок пенсії саме на підставі тих документів, які надані заявником до органу, що здійснює призначає пенсію та вимагають всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату №71 від 10.12.2013р., яка видана ЗАТ «Шахтобудівельне управління №2» за період роботи з 01.01.1989 по 31.12.1994р. були висновки відповідача про те, що остання не підтверджена первинними документами.

Разом з цим, зі змісту довідки про заробітну плату для обчислення пенсії вих.№71 від 10.12.2013р вбачається, що вона видана на підставі особових рахунків за 1989-1994 роки. Довідка підписана керівником, головним бухгалтером та скріплена печаткою /а.с. 16/.

Отже, надана позивачем довідка про заробітну плату для обчислення пенсії вих.№71 від 10.12.2013р., видана у відповідності до вимог підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1.

Також, колегія суддів з огляду на вищезазначене вважає, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Однак, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку довідки про заробітну плату, оскільки підприємство ліквідовано, не може бути підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії та у реалізації наявного в нього права на пенсійне забезпечення, оскільки такі обставинами виникли не з вини позивача та він не може вплинути на них.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто позивач, як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, що при первинному обчисленні пенсії відповідачем протиправно не була врахована вказана довідка від 10.12.2013р. №71.

Колегія суддів також вважає зазначити про те, що пенсіонер не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, у тому числі довідок про заробітну плату, які видаються підприємством на виконання його повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29 серпня 2022 року у справі №540/1748/19.

Так, враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, про те, що ГУ ПФУ в Запорізькій області як суб`єктом владних повноважень не доведено належними доказами правомірність прийнятого ним рішення, і тому відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії діяв протиправно.

Щодо вирішення судом першої інстанції питання розподілу понесених позивачем у справі судових витрат під час розгляду цієї справи, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 968,96грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000грн., то колегія суддів враховуючи, що адміністративний позов позивача задоволено, і приймаючи до уваги положення ст. ст. 134,139 КАС України вважає що суд першої інстанції з урахуванням складності цієї справи, обсягу та змісту наданих адвокатом послуг, з урахуванням їхньої дійсності та необхідності, обґрунтовано стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Запорізькій області на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96грн. та витрати з надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 2000грн., і підстави для зменшення розміру компенсації позивачу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу відсутні з огляду на співмірність складності цієї адміністративної справи обсягу наданої професійної правничої допомоги і витраченого адвокатом часу.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500грн. під час розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, використовуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, але при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, оскільки при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Також при вирішенні заяви позивача необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини з розв`язання питання відшкодування судових витрат, яка зазначена ним у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України», у яких зроблено висновок, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює вирішення питання розподілу понесених стороною витрат на професійну правничу допомогу, яка пов`язана із розглядом певної адміністративної справи, дає можливість зробити про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами, і при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

У клопотанні вбачається, що позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Запорізькій області понесені ним витрати пов`язані з наданням правничої допомоги під час апеляційного розгляду цієї справи у розмірі 3500грн., і на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, яка пов`язана із розглядом цієї справи, ним до клопотання було додано: акт про надання правової допомоги від 27.09.2024р. / а.с. 99-100/

Отже, колегія суддів вирішуючи вимогу у відзиві на апеляційну скаргу позивача про компенсацію понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, яка пов`язана із розглядом цієї справи судом апеляційної інстанції з урахуванням положень ст. ст. 134,139 КАС України виходячи з складності цієї справи, обсягу та змісту наданих адвокатом послуг під час апеляційного розгляду цієї справи, з урахуванням їхньої дійсності та необхідності, вважає за необхідне заяву позивача задовольнити частково та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Запорізькій на користь позивача витрати з надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 500,00 грн., а у задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 29.08.2024р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.08.2024р. у справі №280/6131/24 залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) понесені ним витрати на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 500 (п`ятсот) грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана 25.12.2024р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова