Справа № 400/12678/23
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/12678/23

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Вознесенськ;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

27.09.2024 року;

Головуючий в 1 інстанції: Лузан Л.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

представника апелянта Могили С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 вересня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними дії ПС РПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції Єрмолова В.В. та ІСР ПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Мізецького М.В. із застосування 10 вересня 2023 року заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді адміністративного затримання.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.09.2023 о 22.30 год., для складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП, позивач був доставлений до службового приміщення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про що складено протокол Серії АЗ №055905 про адміністративне затримання. У цей же день, 10.09.2023, у відношенні позивача складено протокол Серії ААД №481800 про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП та протокол Серії ВАВ №893558 про адміністративне правопорушення за статтею 185 КУпАП. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 вересня 2023 року у справі №473/5108/23 закрито провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також, у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 вересня 2023 року у справі №473/5051/23 закрито провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Не заперечуючи наявність у поліцейського повноважень здійснювати адміністративне затримання осіб та огляд на стан алкогольного сп`яніння, позивач наголошує на тому, що такі повноваження мають реалізовуватись виключно із дотриманням положень частини 2 статті 19 Конституції України та приписів частини 2 статті 2 КАС України. Однак, у випадку позивача дії поліцейських таким вимогам не відповідали, у тому числі в порушення приписів статтей 23, 29, 37, 42, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію» на момент затримання позивача не було належним чином встановлено, що він є особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; поліцейські мали можливість виконати покладені на них повноваження та скласти, за необхідності, щодо позивача відповідний протокол про адміністративне правопорушення на місці виявлення/вчинення; в жодний спосіб позивач не був повідомлений про можливе застосування щодо нього фізичної сили та спеціальних засобів з наданням останньому достатньо часу для виконання вимог поліцейського; на момент застосування таких заходів не було належним чином встановлено факту того, що дії позивача загрожували життю чи здоров`ю поліцейських чи інших громадян.

Таким чином, застосування до позивача спеціальних засобів (кайданки) до моменту звільнення з приміщення Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області та зняття останніх, свідчить про катування затриманої особи, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує людську гідність, ставлення до неї, а також про те, що заходи поліцейського примусу до затриманої особи не відповідали вимогам законності, необхідності, пропорційності та ефективності таких заходів.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 вересня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративне затримання позивача, а також застосування у відношенні позивача заходів примусу спеціальних засобів (кайданки) відбулось з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», статтей 259, 260, 261 КУпАП та за наявності відповідних умов: непред`явлення документів, що посвідчують особу позивача, у тому числі особу водія; своїми небезпечними діями позивач міг завдати шкоду собі і оточуючим; з метою забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення; із попередженням позивача про можливість застосування до нього адміністративного затримання та у випадку намагання останнього покинути місце вчинення правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що наявними у цій адміністративній справі не підтверджено як вчинення позивачем адміністративного правопорушення, так і не виконання позивачем законних вимог поліцейського та неможливість поліцейського оформити матеріали про адміністративне правопорушення на місці його вчинення/виявлення. Відсутність в діях складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130 КУпАП та статтею 185 КУпАП, встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили у справах №473/5108/23, №473/5051/23. При цьому, поліцейським не виконано обов`язкової умови для застосування до позивача фізичної сили і спеціальних засобів, а саме не здійснено відповідне попередження та не надано позивачеві достатньо часу для виконання вимоги поліцейського.

З наведеного слідує, що поліцейський захід не відповідав вимогам законності, необхідності, пропорційності та ефективності заходу. Окремо апелянт наголошує на тому, що дії поліцейських не відповідали етичним правилам, що висуваються до працівників органу поліції, спровокували агресивну та некоректну поведінку позивача, допустили порушення прав затриманої особи скористатись правовою допомогою та незаконне обмеження волі позивача, поліцейський захід не був припинений досягненням мети його застосування.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Миколаївській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено апеляційним судом, 10.09.2023 року о 22:30 год. поліцейським ПС РПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Єрмоловим В.В. складено протокол АЗ №055905 про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з доставленням у службове приміщення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Згідно вказаного протоколу, підставою для адміністративного затримання та доставлення громадянина у службове приміщення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області стала необхідність складання у відношенні позивача протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Учасниками підтверджується, що доставлення у службове приміщення органу ГУНП в Миколаївській області супроводжувалось застосуванням до позивача поліцейського примусу фізичної сили та спеціального засобу (кайданки).

Також, згідно вказаного протоколу, громадянин ОСОБА_1 був звільнений 11.09.2023 о 00:08 год. у зв`язку із досягненням мети застосування поліцейського заходу складання адміністративних матеріалів.

Так, 10.09.2023 року о 23:00 год. поліцейським ПС РПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області у відношенні громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол Серії ААД №481800 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП. Згідно вказаного протоколу, 10.09.2023 року 22:30 год. позивач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнечі рота, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився).

Разом з цим, 10.09.2023 поліцейським РПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області у відношенні позивача складено протокол Серії ВАВ №893558 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП. Згідно вказаного протоколу, 10.09.2023 о 22:30 год. позивач з ознаками алкогольного сп`яніння погрожував поліцейським фізичною розправою, образливо виражався на адресу поліцейських.

Постановою Серії БАА №970868 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення адміністративного стягнення у сумі 20400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1, 4 статті 126 КУпАП. Згідно вказаної постанови, позивач не пред`явив свідоцтво водія та керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.

Також, як свідчать обставини справи, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 вересня 2023 року по справі №473/5108/23 закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 вересня 2023 року по справі №473/5051/23 закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2023 року по справі №473/5104/23 визнано протиправною та скасовано постанову Серії БАА №970868 від 10.09.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 126, частиною 4 статті 126 КУпАП. Справу направлено на новий розгляд до Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Водночас, не погоджуючись із діями поліцейських, що виразились у застосуванні заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді адміністративного затримання, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

За правилами статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до статті 259 КУпАП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а при порушенні законодавства про державну таємницю або порушенні військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України, правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - до органів Служби безпеки України її співробітником. Доставлення порушника з числа кадрових співробітників розвідувального органу України при виконанні ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки у присутності офіційного представника цього органу.

При вчиненні порушень правил користування засобами транспорту, правил щодо охорони порядку і безпеки руху, правил спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, правил пожежної безпеки, санітарних норм на транспорті порушника може бути доставлено уповноваженою на те особою в поліцію, якщо у нього немає документів, що посвідчують особу, і немає свідків, які б могли повідомити необхідні дані про нього.

Доставлення порушника має бути проведено в можливо короткий строк.

Згідно із статтею 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок адміністративного затримання, особистого огляду, огляду речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з метою, передбаченою цією статтею, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконним застосуванням заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, проводиться в порядку, встановленому законом.

Статтею 261 КУпАП передбачено, що про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це.

Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Слід враховувати, що відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, у тому числі: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із частиною 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

За правилами статті 29 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.

Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

У частині 1 статті 30 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Згідно із частинами 1, 2 статті 37 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України.

Відлік часу утримання затриманої фізичної особи в спеціально відведених для цього приміщеннях рахується з моменту її фактичного затримання.

Статтею 42 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII передбачено, що поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї.

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин.

Для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати такі спеціальні засоби: 3) засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо).

Поліцейський зобов`язаний негайно зупинити застосування певного виду заходу примусу в момент досягнення очікуваного результату.

За правилами частин 1, 2, 3, 5 статті 43 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі звуку.

Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.

Заборонено застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї до жінок з явними ознаками вагітності, малолітніх осіб, осіб з явними ознаками обмежених можливостей або старості, крім випадків учинення ними збройного чи групового нападу, учинення збройного опору поліцейському, що загрожує життю і здоров`ю інших осіб або поліцейських, якщо відбити такий напад або опір іншими способами і засобами неможливо.

Згідно із статтями 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом.

Загальні правила застосування спеціальних засобів, зокрема: 1) кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються: а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти; б) під час затримання особи; в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого; г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим; ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі.

У пунктах 1, 2, 6 розділу III Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, передбачено, що поліцейський не має права обмежувати свободу людини, крім як на підставах та в порядку, визначених законом.

Поліцейський зобов`язаний пояснити затриманій особі зрозумілою для неї мовою підстави для затримання та права затриманої особи, надати можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника, а також повідомити про факт затримання третій особі, яку повинна обрати затримана особа.

Поліцейський може застосувати заходи поліцейського примусу до затриманої особи лише у передбачених законом випадках, з дотриманням вимог законності, необхідності, пропорційності та ефективності заходу.

Виходячи з обставин справи, інспектором РУП ГУНП, перебуваючи на добовому чергуванні в складі групи СРПП, в м. Вознесенську Миколаївській області по вулиці Соборній, був помічений транспортний засіб MERCEDES BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який виконував заборонені Правилами дорожнього руху України маневри та створював небезпеку для дорожнього руху іншим учасникам руху.

Керуючись статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», працівники поліції подали водієві світловий сигнал про зупинення транспортного засобу. Ігноруючи вимоги поліцейських, водій транспортного засобу повторив декілька разів заборонені Правилами дорожнього руху України маневри, після чого під`їхав до місця призначеного для паркування, та, зупинивши транспортний засіб на парковці, вийшов з транспортного засобу з боку водія та намагався втекти від працівників поліції.

Поліцейський зупинив реалізацію водієм задуманого, попросивши водія пред`явити посвідчення його особи. Вказану вимогу водій транспортного засобу виконати відмовився.

В ході встановлення обставин та причин, що вплинули на виконання водієм заборонених Правилами дорожнього руху України маневрів, поліцейський виявив у водія ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропонував водієві пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що водій спочатку погодився та в подальшому відмовився.

Незважаючи на неодноразові звернення інспектора поліції про надання документів до перевірки, водій відмовився виконати законні вимоги поліцейського, у зв`язку з цим поліцейським було оголошено водію, що він буде затриманий для встановлення особи та необхідності проїхати для огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідному медичному закладі.

Поліцейським запропоновано водієві присісти до службового автомобіля, на що останній почав опиратися своєму затриманню, погрожувати фізичною розправою поліцейському, висловлюватися в бік поліцейських нецензурною лайкою, проявляти агресію та в результаті наніс фізичний удар поліцейському.

У ситуації, що склалась, поліцейським застосовано до водія фізичну силу та спеціальні засоби (кайданки) і в подальшому водія доставлено до службового приміщення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як свідчать обставини справи, в службовому приміщенні встановлено особу водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого поліцейськими складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 130, статті 185, частинами 1, 4 статті 126 КУпАП, окремою постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення адміністративного стягнення за частинами 1, 4 статті 126 КУпАП.

Після складення протоколів та постанови про адміністративні правопорушення та оголошення їх змісту позивачеві, відносно нього припинено застосований поліцейський захід.

Послідовність цих обставин зафіксовано на боді камеру поліцейського та камери відео спостереження, що велось на місці виявлення правопорушення.

Також, як свідчать обставини справи, позивачеві забезпечено право на правову допомогу, запросивши адвоката до приміщення Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Доводи апелянта (позивача) про те, що неправомірність дій поліцейських підтверджується постановами про закриття проваджень в адміністративних справах, не мають обґрунтованих підстав, адже у цій справі не перевіряється наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративних правопорушень.

Натомість, у цій справі з`ясуванню підлягають наявність підстав у поліцейського для застосування поліцейського заходу на момент виникнення відповідних обставин, і які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Колегія суддів погоджується із доводами відповідача про те, що дії поліцейських направлені виключно на припинення правопорушення, відповідали умовам, за яких ці обставини склались, а отже у повній мірі підтверджують їх значимість для публічного порядку та забезпечення охорони життя і здоров`я інших осіб, у тому числі поліцейських, які безпосередньо виконували покладені на них законом обов`язки.

При цьому, фактичні обставини унеможливили здійснення поліцейським завчасного попередження особи про застосування фізичної сили і спеціальних засобів із наданням їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, а саме у чіткій відповідності до положень статті 43 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки, у ситуації, що склалась, зволікання могло спричинити посягання на життя і здоров`я поліцейського або ж й інші тяжкі наслідки і таке попередження фактично було неможливим.

На переконання апеляційного суду, обраний поліцейський захід був законним, необхідним, пропорційним та ефективним, адже він визначений законом, спрямований на виконання повноважень поліції щодо виявлення, запобігання та припинення правопорушень, пропорційно обраний між шкодою прав особи та захистом публічного порядку, є ефективним способом забезпечення виконання повноважень поліції.

Крім того, стверджуючи на неправомірності дій поліцейських, позивачем у позові жодним чином не обґрунтовується, які ж саме негативні наслідки він зазнав в результаті виконання поліцейськими своїх повноважень. Наполягаючи на незаконності таких дій поліцейських, позивачем у позові не ставиться питання про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним, згідно його доводів, застосуванням заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки під час забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення поліцейські діяли у відповідності до закону та на виконання своїх повноважень, об`єктивно та розсудливо, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

З огляду на те, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення відповідно до статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 27.12.2024 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв