Справа № 480/2126/24
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2024 року Справа № 480/2126/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2126/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1992 по 13.10.1999 року в Ступінській центральній районній лікарні (Ступінське територіальне медичне об`єднання);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, передбачену пунктом 7- 1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням розміру пенсії, обчисленої відповідно до рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року по справі №480/6242/23.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 03.12.2022 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком. На переконання позивачки, в неї є наявні правові підстави для нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. Так, позивачка звертає увагу суду на наступні підстави: 1) Наявність спеціального стажу роботи, як працівника охорони здоров`я, що дає право на пенсію за вислугу років складає 32 роки 10 місяців 12 днів, 2) на день досягнення пенсійного віку позивачка працювала в лікарняному комунальному закладі - Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Сумської міської ради на посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії №5, 3) до цього часу позивачка не отримувала жодного виду пенсії.
Крім цього, позивачка просить суд врахувати, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року по справі №480/6242/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до її с т р а х о в о г о стажу періоду роботи з 01.01.1992 по року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до с т р а х о в о г о с т а жу позивачки період роботи в російській федерації з 01.01.1992 по 13.10.1999 року. Однак позові, який є предметом розгляду у даній справі, позивачка просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати саме до с п е ц і а л ь н о го с т а ж у роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", позивачці - ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1992 по 13.10.1999 року в Ступінській центральній районній лікарні (Ступінське територіальне медичне об`єднання). За загальними підрахунками позивачки, її с п е ц і а л ь н и й стаж роботи, як працівника закладів здоров`я, що дає право на пенсію за вислугу років та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій складає 32 роки 10 місяців 12 днів, що на переконання позивачки, відповідає вимогам закону щодо отримання вказаної грошової допомоги.
Відповідач надав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області з 03.12.2022 року як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за призначенням якої звернулася 10.02.2023 року. При призначенні пенсії ОСОБА_1 не зараховано до с т р а х о в о г о стажу період роботи з 01.01.1992 року по 13.10.1999 року на території РРФСР. На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року по справі № 480/6242/23 позивачці було зараховано до с т р а х о в о г о стажу період роботи з 01.01.1992 року по 13.10.1999 року. Але , відповідач звертає увагу суду на те, що цей стаж не дає підстав для призначення та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідач зазначає, що відсутні підстави для зарахування до с п е ц іа л ь но го стажу періоду роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 01.01.1992 року по 13.10.1999 року на території РРФСР та щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки у вищезазначеному рішенні суду по справі № 480/6242/23 відсутні зобов`язання до ГУ ПФУ в Сумській області про проведення нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058- IV. Про зазначені обставини позивачку було повідомлено листом №2763-4134/К-02/8-1800/23 від 03.04.2023 р.
З урахуванням вищевикладених обставин, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що позивачка - ОСОБА_1 з 03.12.2022 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримую пенсію за віком.
Не погодившись з таким рішення позивачка звернулась до суду про оскарження відповідних дій ГУ ПФУ в Харківській області.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року по справі №480/6242/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до с т р а х о в о г о стажу позивачки періоду роботи з 01.01.1992 по 13.10.1999 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в російській федерації з 01.01.1992 по 13.10.1999 року та здійснити перерахунок та виплату мені пенсії з 03.12.2022 року, з урахуванням періоду роботи з 01.01.1992 по 13.10.1999 року.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ в Сумській області було зараховано до страхового стажу позивачки період роботи в російській федерації з 01.01.1992 по 13.10.1999 року та здійснено перерахунок пенсії з урахуванням даного періоду роботи.

Таким чином, з урахуванням виконаного відповідачем рішення суду страховий стаж позивачки становить 41 рік 3 місяці 11 днів.

В подальшому, як зазначає позивачки, після проведення перерахунку пенсії згідно рішення суду, ОСОБА_1 звернулась на гарячу лінію ГУ ПФУ в Сумській області з проханням здійснити нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Позивачці в телефонному режимі було повідомлено про те, що стаж, який позивачці зараховано в страховий стаж згідно рішення суду по справі №480/6242/23 не може бути віднесено до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і що такий стаж не є спеціальним стажем, що отримано в закладах та установах державної і комунальної власності.

18.01.2024 року через вебпортал Пенсійного фонду позивачка звернулась із заявою ВЕБ-18001-Ф-С-24-010566 від 18.01.2024, в якій просила виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом, передбачену пунктом 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058- IV).

У відповідь на дану заяву відповідач листом №2763-4134/К-02/8-1800/23 від 03.04.2023 р. повідомив про виконання рішення суду по справі №480/6242/23, про кількість років с т р а х о в о г о стажу позивачки з врахуванням даного рішення суду та розмір призначеної після перерахунку пенсії Однак, щодо виплати допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідач позивачці в і д м о в и в, оскільки у вищезазначеному рішенні суду по справі № 480/6242/23 були в і д с у т н і з о б о в ' я з а н н я до ГУ ПФУ в Сумській області про проведення нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058- IV.

Тобто, відсутність у рішенні суду з о б о в ' я з а н н я до ГУ ПФУ в Сумській області про проведення нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058- IV - це єдина підстава на яку послався відповідач, як на підставу у відмові виплати позивачці допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Будь-яких правових обґрунтувань стосовно незарахування до спеціального стажу позивачки періоду роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 01.01.1992 року по 13.10.1999 року на території РРФСР, відповідачем а ні у письмовій відповіді на заяву позивачки, а ні у відзиві не зазначено.

Вважаючи таку відмову ГУ ПФУ в Сумській області у невиплаті грошової допомоги протиправною та такою, що суперечить законодавству України і порушує законні права, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058- IV та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок №1191).

Відповідно до п. 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Порядок № 909).

Згідно п. 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" , і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - ЗО років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

За приписами п. 6 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 7 Порядку №1191 встановлено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З аналізу вказаних норм вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у особи необхідного с п е ц і а л ь н о г о страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІУ будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.08.2019 по справі №724/579/17, від 20.02.2019 по справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 по справі №466/5637/17, які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.І Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Виплата одноразової грошової допомоги при виході на пенсію є заохоченням особи, яка 30 років і більше відпрацювала в закладах охорони здоров`я.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 02.03.2020 у справі №175/4084/16-а(2-а/175/86/16), отримання грошової допомоги у розмірі десятимісячних пенсій згідно пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ, визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення.

Отже, особливістю цього виду пенсії є зменшення пенсійного віку, необхідного для призначення, а умовою для призначення - наявність, як правило, відповідного стажу роботи за спеціальністю при залишенні роботи.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі - Перелік №909).

Відповідно до Переліку №909 до галузі охорони здоров`я відносяться лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) в таких закладах та установах: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

Згідно примітки 2 до Переліку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відповідно до примітки 3 до Переліку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Приміткою 3 до Переліку №909 вказано, що при призначенні пенсії за вислугу років зазначеним у цьому переліку особам допускається підсумовування стажу за періоди їх роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров`я та соціального захисту.

Визначення поняття "заклад охорони здоров`я" міститься у ст. З Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" №2108-ХІІ від 19 листопада 1992 року, згідно з якою це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Даною статтею визначено й поняття медичної допомоги - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику, лікування та реабілітацію у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами та медичного обслуговування - діяльність закладів охорони здоров`я та фізичних осіб-підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку, у сфері охорони здоров`я, що не обов`язково обмежується медичною допомогою, але безпосередньо пов`язана з її наданням.

Згідно з цим Переліком робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікувально-профілактичних закладах особливого типу, які відносяться до закладів і установ охорони здоров`я, дає право на вислугу років.

Крім того, наказом МОЗ України № 385 від 28.10.2002 року затверджено Перелік закладів охорони здоров`я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров`я (далі Перелік 385), відповідно до п. 1.1.1. якого центральна районна лікарня та територіальне медичне об`єднання є багатопрофільним лікарняним лікувально- профілактичним закладом охорони здоров`я (яким є Ступінська центральна районна лікарня перейменова в подальшому в Ступінське територіальне медичне об`єднання).

Відповідно до Переліку 385 лікарні, в тому числі міські та Центр первинної медико-санітарної допомоги, амбулаторії віднесені до лікарняних закладів охорони здоров`я.

Робота на посаді лікаря в цих лікарняних закладах теж відноситься до роботи, що зараховується до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугою років.

Зазначені заклади відповідають розділу 2 Охорона здоров`я «лікарняні заклади» (лікарі та середній медичним персонал) Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому Постановою КМ України № 909 від 04.11.1993 року.

Одночасно, згідно із пунктом д статті 56 Закону України №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. У Положенні про клінічну ординатуру, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров`я від 29.01.1998 №12 визначено, що клінічна ординатура є вищою формою підвищення кваліфікації лікарів- спеціалістів з певного фаху у вищих медичних закладах освіти ІІІ-ІУ рівнів акредитації, закладах післядипломної освіти, клінічних науково- дослідних інститутах, центрах та набутого досвіду практичної роботи лікарем- спеціалістом з певного фаху. Пунктом 4.12 вказаного Положення передбачено, що термін навчання в клінічній ординатурі зараховується лікарю до його загального трудового стажу та стажу роботи за фахом. Період проходження позивачем навчання в клінічній ординатурі за вказаний вище період підтверджується записом у трудовій книжці.

Спеціалізація (інтернатура) є обов`язковою формою післядипломної підготовки випускників усіх факультетів медичних і фармацевтичних вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівнів акредитації незалежно від підпорядкування та форми власності, після закінчення якої їм присвоюється кваліфікація лікаря (провізора)-спеціаліста певного фаху.Інтернатура проводиться за очно-заочною формою навчання на кафедрах медичних (фармацевтичних) вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ рівнів акредитації та стажування в базових установах і закладах охорони здоров`я.

З цього приводу є позиція Міністерства охорони здоров`я України: «оскільки навчання в інтернатурі в обов`язковому порядку передбачає стажування і базових установах і закладах охорони здоров`я, вважаємо, що періоди проходження інтернатури лікарями, які закінчили державні вищі медичні (фармацевтичні) заклади освіти III - IV рівнів акредитації, медичні факультети університетів, навчаючись у них як за бюджетні кошти, так і за кошти юридичних та фізичних осіб, повинні зараховуватися до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років» (лист МОЗ України від 12.06.2014 №10.03.68/16283; додатково лист МОЗ України від 21.05.2013 №10.03.68/1660/14773).

Отже, проходження інтернатури є видом трудової діяльності і зараховується до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію по вислузі років.

За приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. П.1 даного Порядку також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до підпункту 8 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління ПФУ від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Мінюсті 27.12.2005 р за 1566/11846 документами, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7'1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону є трудова книжка, копія наказу (розпорядження) про звільнення або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 :

- з 11.11.1986 по 25.07.1987 року працювала палатною медсестрою проктологічного відділення обласної клінічної лікарні ім.Калініна (запис 7);

- з 25.10.1989 по 01.08.1990 р. проходила інтернатуру по терапії в Ступінській центральній лікарні (запис 9);

- з 01.08.1990 переведена на посаду лікаря цехового терапевта дорослої поліклініки в цій же лікарні (запис 10);

- з 01.01.1991 р. Ступінська ЦРЛ перейменована в Ступінське територіальне медичне об`єднання (запис 11);

- з 01.09.1998р. позивачка була переведена на посаду лікаря-пульмонолога в дорослу поліклініку (запис 12);

- 13.10.1999 р. позивачка звільнилась за власним бажанням (запис 13);

- 04.12.2000 позивачка прийнята в КУ «Міська клінічна лікарня №5» на посаду дільничого терапевта поліклінічного відділення (запис 14);

- 01.05.2003 р. переведена до терапевтичного відділення №2 на посаду дільничого лікаря-терапевта (запис 15);

- 28.09.2004 р. посада перейменована на лікар-терапевт дільничний терапевтичного відділення №2 (запис 16);

- 01.12.2014 р. переведена на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря терапевтичного відділення №2 (запис 17);

- 10.01.2017 р. переведена до відділення ЗП-СМ №4 на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря (зацис 18);

- 31.07.2018 р. звільнена у зв`язку з переводом до КНП «УПМСД №2» СМР (запис 19);

- 01.08.2018р. прийнята до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Сумської міської ради на посаду лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії №6;

- з 01.03.2021 і до теперішнього часу позивачка працює на посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії №5.

Записи у трудовій книжці позивачки заповнені відповідно до вимог Інструкції №58 та містять всі необхідні записи, які дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази, на підставі яких я прийнятий на відповідну роботу. Окрім того, записи засвідчені відтиском печаток підприємств та не містять ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватися в їх достовірності.

З записів трудової книжки видно, що страховий стаж роботи позивачки на момент оформлення пенсії складає 41 рік місяці 11 днів.

Так, стаж на посадах лікаря в закладах та установах державної та комунальної форми власності в сукупному розмірі складає 31 рік 2 місяці 11 днів.

Таким чином, вищевикладеним підтверджується стаж позивачки на посадах, які передбачені п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у відповідному розмірі.

Отже, суд вважає правомірною та обґрунтованою позицію позивача стосовно того, що в неї є наявні правові підстави для нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, а саме:

1. Наявний достатній спеціальний стаж роботи як працівника охорони здоров`я, що дає право на пенсію за вислугу років.

2. На день досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 працювала в лікарняному комунальному закладі - Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Сумської міської ради на посаді лікаря загальної практики - сімейного лікаря амбулаторії №5.

3. Раніше позивачка не отримувала жодного виду пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Вище встановлені судом обставини свідчать про те, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо ненарахування та невиплати позивачці грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій є неправомірними.

Враховуючи, що відповідач, не зарахувавши спірні періоди роботи до спеціального стажу позивача, що дає право на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню, не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. N 1191, такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про наявність спеціального стажу роботи як працівника закладів здоров`я, що дає право на пенсію за вислугу років та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, передбачену пунктом 7- 1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, при визначенні розміру даної грошової допомоги , відповідачу слід виходити з місячної пенсії, обчисленої після перерахунку на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року по справі №480/6242/23.

Суд вважає за доцільне зазначити, що посилання позивача на те, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років має враховуватись період проходження інтернатури, який як вбачається з запису 9 трудової книжки позивачки складає 10 місяців та 25 днів (з 25.10.1989 по 01.08.1990 р.), а також посилання позивача на те, що до спеціального стажу позивачки, як працівника охорони здоров`я слід зарахувати період роботи палатною медсестрою проктологічного відділення в обласній клінічній лікарні ім.Калініна з 11.11.1986 по 25.07.1987 р., що складає 9 місяців і 6 днів, судом не враховуються та не розглядаються , оскільки зазначені періоди не є предметом розгляду у даній справі. Так, у прохальній частині позову йдеться лише про період роботи з 01.01.1992 по 13.10.1999 року, який позивачка просила зарахувати до спеціального стажу.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 1211,20грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1992 по 13.10.1999 року в Ступінській центральній районній лікарні (Ступінське територіальне медичне об`єднання).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії за віком, передбачену пунктом 7- 1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням розміру пенсії, обчисленої відповідно до рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 року по справі №480/6242/23.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець