Справа № 160/15057/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць у загальній сумі 120896 гривень 38 копійок за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.10.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 - залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 - без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.03.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.10.2023 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою суду від 12.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
30.04.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому ВЧ НОМЕР_1 проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Порядок №1078 не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди. Враховуючи зазначене, виплата сум індексації грошового забезпечення має здійснюватися у межах коштів установ та організацій, передбачених на ці цілі. Щодо визначення базового місяця, відповідач зазначив, що у відповідності до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення здійснюється підприємствами. вважаємо, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018. При цьому, відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018 становив 101,1%, в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 100,0%, в липні 99,3%, в серпні 100,0%, в вересні 101,9%, в жовтні 101,7%. Таким чином, лише у жовтні року поріг індексації 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) було перевищено, отже у позивача виникає право на індексацію заробітної плати. При цьому, оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 опубліковано у листопаді 2018, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018.
Разом з позовною заявою відповідачем заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України. В обґрунтування заявленого клопотання відповідачем зазначено, що з наявної у матеріалах справи довідки-розрахунку виплаченої індексації грошового забезпечення від 17.11.2021 вбачається, що за березень 2018 червень 2020 ВЧ НОМЕР_1 нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення позивачу.
З приводу заявленого клопотання, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
За викладених обставин, з урахуванням правової позиції Верховного Суду у цій справі, клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.11.2017 №296 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по особовому складу) від 14.11.2017 №66-РС на посаду механіка-радіотелефоніста 1-ої радіостанції взводу зв`язку, ВОС-474256А вважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, з 18.11.2017.
У відповідності до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.06.2020 №161 старшого солдата ОСОБА_1 , механіка-радіотелефоніста радіостанції взводу зв`язку, звільненого з військової служби в запас наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26.05.2020 №14-РС, відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини п?ятої статті 26 Закону України "Про військо вий обов?язок і військову службу" (у зв`язку з закінченням строку контракту), вважати таким, що справи та посаду здав 03.06.2020.
Проте, при виключенні зі списків особового складу позивачу не було виплачено у повному розмірі індексацію грошового забезпечення.
У зв`язку з цим позивач 20.07.2021 звернувся з заявою до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення у повному розмірі, проте відповіді не надано.
23.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій позивач просив:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 18.11.2017 по 28.02.2018 включно;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 гривень за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно в сумі 120951,37 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 у справі №160/23084/21 адміністративний позов за заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково:

- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 18.11.2017 по 28.02.2018 включно;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.11.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 гривень за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі №160/23084/21 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 в адміністративній справі №160/23084/21 скасовано; прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 18.11.2017 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 18.11.2017 по 28.02.2018 - січень 2008;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.11.2017 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 18.11.2017 по 28.02.2018 - січень 2008 відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

29.09.2022 відповідачем на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі №160/23084/21 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 18.11.2017 по 28.02.2018 включно у сумі 14197,88 грн, з урахуванням утриманого військового збору 1,5%.

Також, 17.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4463,15 гривень в місяць за період з 01.03.2018 року по 03.06.2020 року включно в сумі 119 137,10 гривень відповідно до приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дніпропетровської області від 12.12.2022 у справі №160/16263/22 адміністративний позов заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.03.2023 у справі №160/16263/22 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі №160/16263/22 - без змін.

14.04.2023 відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі №160/16263/22 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно у сумі 54,99 грн, з урахуванням утриманого військового збору 1,5%,

Ухвалою суду від 14.06.2024 зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 надати до суду протягом десяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали належним чином засвідчену копію довідки-розрахунку від 17.11.2021 виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення за березень 2018 червень 2020.

На виконання вказаної ухвали, відповідачем надано до суду:

- копію довідки ВЧ НОМЕР_3 від 22.06.2025 №303 про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення за час проходження служби у ВЧ НОМЕР_3 старшого солдата ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.06.2020;

- копію довідку ВЧ НОМЕР_3 від 22.06.2025 №302.

Довідки-розрахунку від 17.11.2021 до матеріалів справи не надано.

З довідки від 22.06.2025 №303 випливає нарахування та виплата поточної індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.06.2020:

рік: 2018

місяць березень; частина доходу, що підлягає індексації 1762 грн; індекс для визначення порогу індексації база; коефіцієнт 0; сума нарахованої індексації 0; фактично виплачено 0;

місяць квітень; частина доходу, що підлягає індексації 1762 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,008; коефіцієнт 0; сума нарахованої індексації 0; фактично виплачено 0;

місяць травень; частина доходу, що підлягає індексації 1762 грн; індекс для визначення порогу індексації 1; коефіцієнт 0; сума нарахованої індексації 0; фактично виплачено 0;

місяць червень; частина доходу, що підлягає індексації 1762 грн; індекс для визначення порогу індексації 1; коефіцієнт 0; сума нарахованої індексації 0; фактично виплачено 0;

місяць липень; частина доходу, що підлягає індексації 1841 грн; індекс для визначення порогу індексації 0,993; коефіцієнт 0; сума нарахованої індексації 0; фактично виплачено 0;

місяць серпень; частина доходу, що підлягає індексації 1841 грн; індекс для визначення порогу індексації 1; коефіцієнт 0; сума нарахованої індексації 0; фактично виплачено 0;

місяць вересень; частина доходу, що підлягає індексації 1841 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,019; коефіцієнт 0; сума нарахованої індексації 0; фактично виплачено 0;

місяць жовтень; частина доходу, що підлягає індексації 1841 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,017; коефіцієнт 0; сума нарахованої індексації 0; фактично виплачено 0;

місяць листопад; частина доходу, що підлягає індексації 1841 грн; індекс для визначення порогу індексації 1014; коефіцієнт 0; сума нарахованої індексації 0; фактично виплачено 0;

місяць грудень; частина доходу, що підлягає індексації 1921 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,008; коефіцієнт 3,7; сума нарахованої індексації 71,08; фактично виплачено 71,08;

рік 2019

місяць січень; частина доходу, що підлягає індексації 1921 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,01; коефіцієнт 3,7; сума нарахованої індексації 71,08; фактично виплачено 71,08;

місяць лютий; частина доходу, що підлягає індексації 1921 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,005; коефіцієнт 3,7; сума нарахованої індексації 71,08; фактично виплачено 71,08;

місяць березень; частина доходу, що підлягає індексації 1921 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,009; коефіцієнт 7; сума нарахованої індексації 134,47; фактично виплачено 134,47;

місяць квітень; частина доходу, що підлягає індексації 1921 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,01; коефіцієнт 7; сума нарахованої індексації 134,47; фактично виплачено 134,47;

місяць травень; частина доходу, що підлягає індексації 1921 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,007; коефіцієнт 7; сума нарахованої індексації 134,47; фактично виплачено 134,47;

місяць червень; частина доходу, що підлягає індексації 1921 грн; індекс для визначення порогу індексації 0,995; коефіцієнт 7; сума нарахованої індексації 134,47; фактично виплачено 132,55;

місяць липень; частина доходу, що підлягає індексації 2007 грн; індекс для визначення порогу індексації 0,994; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 206,72; фактично виплачено 152,53;

місяць серпень; частина доходу, що підлягає індексації 2007 грн; індекс для визначення порогу індексації 0,997; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 206,72; фактично виплачено 206,72;

місяць вересень; частина доходу, що підлягає індексації 2007 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,007; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 206,72; фактично виплачено 206,72;

місяць жовтень; частина доходу, що підлягає індексації 2007 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,007; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 206,72; фактично виплачено 206,72;

місяць листопад; частина доходу, що підлягає індексації 2007 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,001; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 206,72; фактично виплачено 206,72;

місяць грудень; частина доходу, що підлягає індексації 2102 грн; індекс для визначення порогу індексації 0,998; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 216,51; фактично виплачено 216,51;

рік 2020

місяць січень; частина доходу, що підлягає індексації 2102 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,002; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 216,51; фактично виплачено 216,51;

місяць грудень; частина доходу, що підлягає індексації 2102 грн; індекс для визначення порогу індексації 0,998; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 216,51; фактично виплачено 216,51;

місяць лютий; частина доходу, що підлягає індексації 2102 грн; індекс для визначення порогу індексації 0,997; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 216,51; фактично виплачено 216,51;

місяць березень; частина доходу, щопідлягає індексації 2102 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,008; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 216,51; фактично виплачено 216,51;

місяць квітень; частина доходу, що підлягає індексації 2102 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,008; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 216,51; фактично виплачено 216,51;

місяць травень; частина доходу, що підлягає індексації 2102 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,003; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 216,51; фактично виплачено 216,51;

місяць червень; частина доходу, що підлягає індексації 2102 грн; індекс для визначення порогу індексації 1,002; коефіцієнт 10,3; сума нарахованої індексації 21,66; фактично виплачено 21,66.

Разом: сума нарахованої індексації 3 105,44 грн; фактично виплачено 3 049,33 грн.

З довідки ВЧ НОМЕР_1 від 22.06.2024 №302 випливає, що ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 по.03.06.2020 була нарахована лише поточна індексація грошового забезпечення.

Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати йому індексації-різниці грошового забезпечення з 01.03.2018 по 03.06.2020, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ) містить визначення таких понять:

індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Перелік об`єктів індексації установлений частиною першою статті 2 Закону №1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

До таких об`єктів індексації в силу абзацу 4 частини першої статті 2 Закону №1282-ХІІ належить оплата праці (грошове забезпечення).

Абзац 1 пункту 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) передбачає, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пункт 2 статті 9 Закону №2011-XII встановлює, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзац 2 пункту 3 статті 9 Закону №2011-XII передбачає, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу: «поточної» та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

У цьому контексті суд зауважує, що у цій справі правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 01.03.2018 не є спірними.

З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015 до 01.04.2021, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд дійшов висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають підстави зробити висновок, що у березні 2018 як місяці підвищення доходу позивача військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.

Як видно з установлених обставин справи, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації за період з 01.03.2018 до 03.06.2020. Водночас позивач наполягав на тому, що має право на отримання індексації-різниці і що це право відповідач порушив через бездіяльність.

У цьому контексті суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Буквальний спосіб тлумачення зазначених норм свідчить про те, що для їхнього застосування необхідно встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 та сумою грошового забезпечення в лютому 2018.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №400/3826/21.

Так, відповідачем до суду надано довідку-розрахунок щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача, зі змісту якої не вбачається підвищення доходу позивача в березні 2018.

При цьому, суд зазначає, що визначальним значенням для врахування видів грошового забезпечення при визначенні розміру доходу позивача у лютому та березні 2018 для визначення різниці доходу має значення факт виплати у конкретних місяцях складових грошового забезпечення, а не період, за який вони виплачені (постанова Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №240/5760, від 14.11.2021 у справі №240/12040/19).

Визначаючи суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 (як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018, поділений на 100 відсотків), позивач взяв за основу величину приросту індексу споживчих цін 253,3%, правильність чого підтверджується листом Мінсоцполітики від 28.09.2021 №5211/0/290-21/51.

У березні 2018 прожитковий мінімум складав 1 762,00 грн.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділена на 100%, тобто 1 762,00 грн * 253,30% / 100% = 4 463,15 грн.

Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 становить 4 463,15 грн.

Зважаючи на викладене, відповідач повинен був нараховувати та виплатити позивачу індексацію-різницю в розмірі 4 463,15 грн щомісячно, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби, тобто в період з 01.03.2018 по 03.06.2020.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 03.06.2020, виходячи з фіксованої величини 4 463,15 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу є протиправною.

Стосовно способу захисту права позивача на отримання невиплачених сум індексації грошового забезпечення, суд звертає увагу на таке.

Верховний Суд у пункті 62 постанови від 31.05.2021 у справі №420/7110/19 зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 21.08.2019 у справі №911/3681/17, зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Суд зауважує, що у позовній заяві позивач просить суд зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому індексацію грошового забезпечення у конкретних сумах.

Враховуючи характер спірних правовідносин, такий спонукаючий спосіб захисту є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 20.04.2023 у справі №320/8554/21.

Отже, індексація-різниця за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 становить 120 898,38 грн.

Стосовно позовних вимог щодо компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, судом виходить з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №79) затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі Порядок №44).

Відповідно до пункту 2 Порядку №44, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» (пункт 3).

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення (пункт 5).

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі ПК України), де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що військовослужбовець, звільнений з військової служби має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.

Вказана позиція узгоджена з постановою Верховного Суду від 22.06.2018 року у справі №812/1048/17, де також зазначено, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

За наведених обставин, враховуючи вищенаведені норми, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно та зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць у загальній сумі 120 806,38 грн за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць у загальній сумі 120 896 (сто двадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 38 копійок за період з 01.03.2018 по 03.06.2020 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар