Справа № 400/9031/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/9031/23

Перша інстанція суддя Мельник О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області, а саме:

- визнання протиправними дії, що полягають у відмові в зарахуванні у подвійному розмірі стажу роботи ОСОБА_1 з 01 березня 2006 року по 31 грудня 2022 року, всього 16 років 10 місяців 00 днів, на посаді сестри медичної наркологічного кабінету поліклініки для дорослих Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради;

- зобов`язання здійснити перерахунок коефіцієнта стажу та перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням стажу роботи з 01 березня 2006 року по 31 грудня 2022 року, всього 16 років 10 місяців 00 днів, на посаді сестри медичної наркологічного кабінету поліклініки для дорослих Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради, у подвійному розмірі та виплатити різницю пенсії починаючи з 13 березня 2023 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як положеннями ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено можливості обчислення страхового стажу у подвійному розмірі.

Тому, з урахуванням факту набуття позивачем спірного страхового стажу після набрання чинності ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», дія ЗУ «Про пенсійне забезпечення» не поширюється на дані правовідносини.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням № 38 від 21 березня 2023 року позивачу призначено пенсію, розміром 7233,39 грн.

При цьому, листом від 07 квітня 2023 року № 6233-5916/П-02/8-1400/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомило позивача про те, що посаду, яка передбачає пільгове обчислення стажу, позивач обіймав лише з 2006 року, а тому дія ст. 60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» поширюється виключно на правовідносини, що мали місце до 31 грудня 2003 року та не поширюється на позивача.

Не погоджуючись з тривалістю зарахованого стажу, а як наслідок з розміром нарахованої пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на перерахунок його стажу, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац застосовується з 01 жовтня 2017 року).

Згідно п. 16 розділу XV ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

При цьому, згідно ст. 1 ЗУ «Про психіатричну допомогу», заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 періоду роботи на посаді сестри медичної наркологічного кабінету поліклініки для дорослих Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» Южноукраїнської міської ради, що тривав з 01 березня 2006 року по 31 грудня 2022 року, у подвійному розмірі.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції зроблено висновок, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача діяли і підлягали застосуванню пенсійним органом під час виконання покладених на нього функцій.

Між тим, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що період роботи позивача в наркологічному кабінеті, який вважається закладом з надання психіатричної допомоги, зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

В свою чергу, згідно ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова пенсійного органу у зарахуванні до стажу позивача спірного періоду роботи в закладі з надання психіатричної допомоги в подвійному розмірі є протиправною.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 27 квітня 2023 року (справа № 160/14078/22), від 04 грудня 2019 року (справа № 689/872/17), від 20 квітня 2022 року (справа № 214/3705/17).

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян