Справа № 340/7384/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/7384/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Коробєйнікова А.В., звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Фортечного відділу ДВС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Манжели Анни Володимирівни про відкриття виконавчого провадження №76475592 від 06.11.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 45289,68 грн. залишок становить 25563,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконанні у Фортечному відділі ДВС у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 76475592 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 45289,68 грн., залишок становить 25563,71 грн. (державний виконавець Манжела А.В.), яке відкрито згідно з постановою державного виконавця від 06.11.2024 року. Позивач вважає, що постанова від 06.11.2024 року про стягнення виконавчого збору у ВП № 76475592 є протиправною, незаконною та підлягає скасуванню з огляду на те, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Тобто підставою для стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження про примусове виконання рішення є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби. Проте державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду за виконавчим листом № 2-495/11 від 22.03.2012 року виданого Ленінським районним судом, тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору

Суддя ухвалою від 20.11.2024 залишила без руху позовну заяву та встановила десятиденний строк для усунення її недоліків. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді від 04.12.2024 провадження у справі відкрито, розгляд справи в судовому засіданні призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 16.12.2024 на 10 го. 00 хв. в подальшому розгляд справи було відкладено на 26.12.2024 на 13 год. 00 хв. у зв`язку з відпусткою головуючої судді.

Представником відповідача суду подано відзив на позовну заяву позивача та просив суд відмовити позивачу у задоволення позовних вимог. Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначив, що старшим державним виконавцем Манжелою Анною Володимирівною Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанову про відкриття виконавчого провадження №76475592 від 05.11.2024 р. винесено відповідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Відтак, спірна постанова є законною та скасуванню на підлягає.

Судове засідання 26.12.2024 року у призначений час не відбулось через відключення електропостачання, у зв`язку з чим подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно частини 1 статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Враховуючи викладене, а також у зв`язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, суд, відповідно до частини 3 статті 268 КАС України, вирішив розглядати справу за відсутності сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.01.2011 року у справі №3-495/11, зокрема, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк (04119 м. Київ вулиця Зоологічна, 5, ) заборгованість по кредитному договору № 170/2007/Ж від 16.08.2007 року в сумі 454234,33 грн (а.с.44-46).

На примусовому виконанні у Ленінському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції перебувало ВП 34116250 з примусового виконання виконавчого листа №2-495/11, виданого 22.03.2012 Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість по кредитному договору №170/2007/Ж від 16.08.2007 року в сумі 454234,33 грн. та с/витрати 1820 грн. (а.с.34).

Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС Кіровоградського міського управління юстиції від 31.08.2012 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу та стягнуто з ОСОБА_3 виконавчий збір у розмірі 45289,68 грн (а.с.54).

На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.10.2024 по справі №2-495/11 (провадження № 6/405/228/24) у вказаному ВП 34116250 було здійснено було замінено стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК ФОРТ» (а.с.47-48).

05.11.2024 старшим державним виконавцем Манжелою А.В. Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) по ВП 34116250 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) (а.с.35).

Станом на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.11.2024 боржником - ОСОБА_1 , не було сплачено залишок виконавчого збору за постановою про стягнення виконавчого збору від 23.04.2013 р. у сумі 25563,71 грн. (а.с.35).

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 05.11.2024 ВП 34116250 вирішено, що постанову про стягнення виконавчого збору від 23.04.2013 на залишок нестягнутого виконавчого збору у сумі: 25563,71 грн. вивести в окреме виконавче провадження (а.с.35).

06.11.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 76475592) про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в розмірі 45289,68 грн., залишок становить 25563,71 грн. (надалі спірна постанова) (надалі - спірна постанова, а.с.39).

Отже, правомірність винесення спірної постанови є предметом спору, переданого на розгляд адміністративного суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1404-VIII).

Між сторонами склались правовідносини, які на певному їх етапі регулюватись як нормами Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІУ від 21.04.1999 року, так і нормами Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 року.

Разом з тим, спірні правовідносини щодо правомірності винесення спірної постанови від 06.11.2024 регулюються Законом України ''Про виконавче провадження'' від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (надалі - Закон №1404-VІІІ).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Частиною 9 статті 27 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно частини 2 статті 39 Закону №1404-VІІІ постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Частиною 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З аналізу зазначених вище норм, суд убачає, що існує чіткий алгоритм дій державного виконавця у разі закінчення виконавчого провадження з підстави фактичного виконання боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відтак, після закінчення виконавчого провадження №34116250 (05.11.2024) на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) існував залишок не стягнутого виконавчого збору у сумі 25563,71 грн., який було виведено в окреме виконавче провадження ВП 76475592, про що держаним виконавцем й винесено спірну постанову від 06.11.2024.

Зі змісту позовної заяви суд убачає, що позивач не погоджується з фактичним стягненням з нього частини виконавчого збору, оскільки, таке можливо, лише у випадку фактичного виконання рішення суду, яке відбулося за сприяння відповідних дій виконавця, зокрема заходів примусового виконання рішення. Так, представник позивача вказує, що оскільки ОСОБА_1 самостійно виконав рішення суду шляхом сплати правонаступнику стягувача суми боргу в добровільному порядку, тому стягнення з нього виконавчого збору є протиправним.

З огляду на вказане вище, суд убачає, що позивач не погоджується з самим фактом стягнення з позивача на користь держави залишку виконавчого збору в розмірі 25563,71 грн. Однак постанову про стягнення з позивача на користь держави виконавчого збору від 23.04.2013 року в розмірі 45289,68 грн. останній не оскаржує, доказів її скасування суду не надано.

Вказані обставини знаходяться поза межами предмету спору у цій справі.

Разом з тим, під час розгляду цієї справи в межах заявлених позовних вимог судом не встановлено протиправність дій державного виконавця щодо виведення в окреме виконавче провадження ВП 76475592 залишку не стягнутого виконавчого збору у сумі 25563,71 грн. від загальної суми 45289,68 грн.

Доводи представника позивача про те, що відповідно до частини 9 статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 цього Закону №1404-VІІІ, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, суд не приймає з огляду на таке.

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ст.27 Закону №1404-VІІІ).

Частиною 9 статті 27 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

В ухвалі Ленінського районного суду від 14.10.2024 року у справі 2-495/11 (6/405/228/24) вказано, що ''28.05.2019 року між ПАТ «ВіЕйБі банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест хаус», укладено Договір про відступлення прав вимоги № 41448. згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 170/2007/Ж від 16.08.2007 р. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест хаус».

29.12.2020 року між ТОВ "ФК "Інвест Хаус" та ТОВУ «ФК Форт» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №170/2007 Ж від 16.08.2007р.,перейшло до ТОВ «ФК Форт».

Дізнавшись про наявність кредитної заборгованості перед новим кредитором ТОВ «ФК Форт» боржник ОСОБА_1 погасив заборгованість, про йому було видано довідку про закриття кредиту від 24.01.2024 року.''

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.02.204 року у справі №4058698/13-ц задоволено позов ОСОБА_1 до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, ОСОБА_4 та інших, визнано недійсними прилюдні торги щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 , які відбулись 22.04.2013 року; Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та філією 12 ПП «Нива-В.Ш.» у формі акта про проведені прилюдні торги від 08.05.2013 року; Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на ім`я ОСОБА_4 , посвідчене 29.05.2013 року приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу Тєрєховою Світланою Володимирівною, зареєстроване в реєстрі за № 1870 (а.с.56-57).

Так, у вказаному рішенні зазначено, що ''31.08.2012 року державним виконавцем Ленінського ВДВС за заявою стягувача прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2012 року про стягнення на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору від 16.08.2007 року в сумі 454234,33 грн. та судові витрати в розмірі 1820 грн.

20.09.2012 року державний виконавець провів опис та наклав арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.08.2007 року.

Згідно звіту про оцінку житлового приміщення від 03.10.2012 року, проведеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , ринкова вартість спірної квартири станом на дату проведення оцінки становила 298 035 грн.

24.12.2012 року Ленінський ВДВС Кіровоградського РУЮ уклав договір з ПП «Нива-В.Ш.», яким доручив останньому виконання дій, пов`язаних із реалізацією арештованого нерухомого майна.

14.01.2013 року торги не відбулися у зв`язку з відсутністю покупців.

Актом від 15.01.2013 року державний виконавець здійснив уцінку арештованого майна на 2 % і визначив стартову ціну продажу в розмірі 292 074,30 грн. та передав це майно для реалізації з прилюдних торгів.

04.02.2013 року повторні торги також не відбулися у зв`язку з відсутністю купівельного попиту.

Згідно акту від 14.02.2013 року державним виконавцем проведено повторну уцінку арештованого майна на 50 %, після чого вартість спірної квартири складала 149 017,50 грн.

Прилюдні торги проведені 01.04.2013 року визнано такими, що не відбулися, оскільки їх переможець ОСОБА_6 , який запропонував найвищу ціну продажу 270 000 грн., не перерахував вказаних коштів на депозитний рахунок.

22.04.2013 року відбулися прилюдні торги, за результатами яких спірну квартиру продано ОСОБА_4 за ціною 150 000 грн., про що державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 08.05.2013 року..."

У заяві до Фортечного відділу ДВС від 29.10.2024 року ОСОБА_1 вказував, що після заміни стягувача у виконавчому провадженні за ухвалою Ленінського районного суду від 14.10.2024 року, ним погашено заборгованість новому кредитору (а.с.50 зв).

У постанові про закінчення виконавчого провадження від 05.11.2024 року вказано про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення (а.с.35).

Тобто, лише у 2024 році, після спливу більше десяти років, заборгованість було повністю погашено.

Виконавче провадження було відкрито 23.04.2013 року. Божником у виконавчому провадженні було повністю погашено борг за виконавчим документом при примусовому виконанні, але вже після відкриття виконавчого провадження.

Обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання виконавчого документа: 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своїм змістом виконавчий2 збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення. При цьому, аналіз змісту рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.02.204 року у справі №4058698/13-ц свідчить про вчинення активних дій відповідача у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Ленінського районного суду від 12.01.2011 року у справі №3-495/11, а відтак доводи представника позивача є безпідставними.

Представник позивача сам зазначає, що ОСОБА_1 виконав рішення суду шляхом сплати правонаступнику стягувача суми боргу в добровільному порядку. Натомість, як встановлено судом вище, заміна стягувача правонаступником відбулась у 2024 році, тобто після відкриття виконавчого провадження ВП 34116250. Відтак, частина 9 статті 27 Закону №1404-VІІІ у вказаному випадку застосуванню не підлягає.

Посилання представника позивача на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21.07.2022 у справі №320/6215/19 суд також відхиляє, оскільки такі не є релевантними до спірних правовідносин, оскільки стосуються правовідносин про стягнення основної винагороди приватного виконавця.

За таких обставин суд дійшов висновку, що спірна постанова відповідає критерію правомірності, що є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову.

Судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподіленню не підлягають .

Керуючись статей 139, 143, 242-246, 255, 271, 287, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фортечного відділу ДВС у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Театральна, 32, каб.29, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006; ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 10-денний строк, установлений статтею 287 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК