Справа № 532/183/24
Суддя: Макарчук С. М.
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Макарчук С.М. розглянувши у письмовому провадженні за відсутності сторін в залі суду в м. Кобеляки справу № 532/183/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання постанови протиправною та її скасування,

Встановив:

26.01.2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання постанови протиправною та її скасування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 січня 2024 року поліцейським відділу СРПП ВП № 2 Запорізького РУП Цапук Е.В. була винесена постанова серії ЕНА № 1266966 в якій зазначено, що він керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21101» д.н.з. НОМЕР_1 із обладнаним засобом пасивної безпеки не був пристебнутий ременем безпеки чим порушив ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Свою вину позивач у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП не визнає, з винесеною постановою не згоден, вважає дії поліцейського щодо винесення постанови про накладення стягнення є протиправними з наступних підстав.

Позивач наполягає на тому, що 18 січня 2024 року під час керування автомобілем марки «ВАЗ 21101» д.н.з. НОМЕР_1 він був пристебнутим ременем безпеки, але відстебнув його коли його зупинили за для того щоб надати документи для перевірки.

Стосовно нього було складено незаконну постанову, факти, викладені в ній, не відповідають дійсності. Відповідач при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення. В діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що він не тільки не порушив Правила дорожнього руху України, не скоїв дорожньо-транспортної пригоди та не був учасником ДТП, а взагалі не керував транспортним засобом, отже винесення поліцейським стосовно нього постанови про порушення Правил дорожнього руху України, є безпідставним та незаконним.

Вважає, що підстави зупинки без будь-якого порушення Правил дорожнього руху України, вимоги відповідача про пред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є неправомірними.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 26.01.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М.

Ухвалою від 29 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків.

14 лютого 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , якою недоліки первісної позовної заяви усунені.

Ухвалою від 19 лютого 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 29 лютого 2024 року.

Ухвалою від 29 лютого 2024 року судове засідання відкладено на 08 квітня 2024 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача матеріали справи не містять.

08 квітня 2024 року судове засідання відкладено на 16 травня 2024 року за клопотанням позивача.

16 травня 2024 року судове засідання відкладено на 06 червня 2024 року за клопотанням позивача.

06 червня 2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці без збереження заробітної плати за сімейними обставинами, а тому слід визначити нові дату і час судового засідання.

Ухвалою від 07 червня 2024 року постановлено замінити неналежного відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на належного відповідача Управління патрульної поліції у Запорізькій області та розпочати розгляд справи спочатку. Призначено у справі судове засідання на 10 липня 2024 року.

08 липня 2024 року від Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив в якому зазначено, що 18.01.2024 під час несення служби, поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП було виявлено, що водій ОСОБА_1 не виконав вимоги ПДР України та вчинив правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП (керування транспортним засобом будучи не пристебнутий ременем безпеки). В зв`язку з цим, відносно даного водія була винесена постанова серії ЕНА № 1266966 від 18.01.2024 та накладено штраф в межах санкції зазначеного закону. При винесенні даної постанови поліцейським дотримано вимог Закону України «Про Національну поліцію», а саме ст. ст. 23, 32 цього Закону, а також відповідно ст. 63 Конституції України та статті 268 КУпАП особі, що притягалася до адміністративної відповідальності було роз`яснено та дотримано її прав. В зв`язку з тим, що відповідно до розділу 8, Наказу МВС № 1026, строк зберігання з портативних та відеореєстраторів встановлених у службових транспортних засобах, БпЛА - 30 днів, тому, враховуючи день надходження ухвали про відкриття провадження по справі, надати відеозапис не є можливим (а.с.55-56).

10 липня 2024 року судове засідання відкладено на 20 вересня 2024 року у зв`язку з неявкою усіх учасників справи.

20 вересня 2024 року судове засідання відкладено на 26 грудня 2024 року у зв`язку з неявкою позивача та відповідача.

У судове засідання 26 грудня 2024 року учасники справи не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 раніше подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити.

Представником УПП в Запорізькій області ДПП М. Назаренко подано заяву в якій прохає розгляд справи проводити без його участі. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши позивача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Із постанови вбачається, що у провину ОСОБА_1 ставиться те, що 18 січня 2024 року він керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, і не був пристебнутий ременем безпеки.

У позові ОСОБА_1 наполягає на тому, що під час керування транспортним засобом був пристебнутий ременем безпеки, але відстебнув його коли його зупинили працівники поліції для того, щоб надати документи для перевірки.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 25.06.2020 по справі № 520/2261/19, зводиться до того, що: ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували зазначені ним обставини та обґрунтованість позовних вимог. Між іншим, незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

За п.2.3 в ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Вказана норма не ставить обов`язок бути пристебнутим у залежність від руху автомобіля чи керування ним, тому твердження про те, що позивач відстебнувся, вказані у позовній заяві, слід розцінювати як свідчення того, що найменше на момент спілкування з працівниками поліції позивач був не пристебнутий ременем безпеки.

Водночас, внаслідок подання позову до неналежного відповідача, що призвело до його заміни під час судового провадження, строки зберігання відеозаписів сплили, а тому відповідач об`єктивно був позбавлений можливості надати відеозапис, зазначений в оскаржуваній постанові.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки позивачем не доведено обставини, на які він посилається, та не спростовано правомірність винесення постанови.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 250, 286 КАС України, суд,

Ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2024 року.

Суддя