Справа № 160/11004/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Довгополій Т.В.
представника позивача Третяка С.С.
представника відповідача Лабовкіна О.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), в якій позивач просить стягнути податковий борг з ОСОБА_1 до бюджету у сумі 239 918,81 грн.
Ухвалою суду від 06.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі ухвали від 12.07.2024 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання; зобов`язав ГУ ДПС у Дніпропетровській області надати до суду протягом десяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали належним чином засвідчену копію інтегрованої картки відповідача з податку на нерухоме майно за період з 2021 по 2024.
18.07.2024 від представника позивача до суду надійшли копії документів, зокрема:
- інтегрованої картки платника податків з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості (ККДБ 18010200) за період з 2021 по 2024;
- інтегрованої картки платника податків з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості станом на 2024;
- інтегрованої картки платника по земельному податку з фізичних осіб станом на 2024;
- розрахунків податкового боргу ОСОБА_1 .
В підготовче засідання 07.08.2024 з`явилась представник позивача.
Відповідач в підготовче засідання не з`явилась.
В підготовчому засіданні оголошено перерву.
В підготовче засідання 10.09.2024 з`явились представники сторін.
В підготовчому засіданні оголошено перерву.
В підготовче засідання 04.10.2024 з`явились представники сторін.
В підготовчому засіданні закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на іншу дату.
В судове засідання 24.10.2024 з`явились представники сторін.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача позовні вимоги не визнавав та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку платників податків в ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
З долучених до матеріалів справи копій:
- інтегрованої картки платника податків з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості станом на 31.12.2022 випливає наявність у ОСОБА_1 заборгованості у сумі 180 756,61 грн (а.с. 57);
- інтегрованої картки платника податків з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості станом на 31.12.2023 випливає наявність у ОСОБА_1 заборгованості у сумі 239 849,70 грн (а.с. 58);
- інтегрованої картки платника податків по відповідачу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості станом на 31.07.2024 випливає наявність у ОСОБА_1 заборгованості у сумі 331 795,87 грн (недоїмка 327913,95 грн, пеня 3881,92 грн) (а.с. 58).
Матеріали справи містять розрахунок податкового боргу ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості, у загальній сумі 239 849,70 грн (а.с. 58 зв. бік).
З долученої до матеріалів справи копії інтегрованої картки платника податків з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості станом на 31.07.2024 випливає наявність у ОСОБА_1 заборгованості у сумі 307,94 грн, сума пені 50,12 грн (а.с. 59).
Матеріали справи містять розрахунок пені, нарахованої ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, у загальній сумі 50,12 грн (а.с. 59 зв. бік).
З долученої до матеріалів справи копії інтегрованої картки платника податків з земельного податку з фізичних осіб, станом на 30.06.2024 випливає наявність у ОСОБА_1 заборгованості у сумі 704,57 грн, сума пені 18,99 грн (а.с. 60).
Матеріали справи містять розрахунок пені, нарахованої ОСОБА_1 з земельного податку з фізичних осіб, у загальній сумі 18,99 грн (а.с. 60 зв. бік).
Також, матеріали справи містять квитанції на погашення ОСОБА_1 податкового боргу (а.с. 46-49):
- від 05.06.2023 №А19Т-2С1К-1НРК-АРЕ5 на суму 42 051,00 грн, призначення платежу: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами;
- від 03.08.2023 №ХВНЕ-ТА75-Н7АМ-М272 на суму 30 000,00 грн, призначення платежу: сплата з податку на нерухомість;
- від 08.09.2023 №33В3-829К-0КН7-Х82Е на суму 30 000,00 грн, призначення платежу: сплата з податку на нерухомість;
- від 10.10.2023 №К27Х-1КР8-ВХ63-ЕР7Е на суму 30 000,00 грн, призначення платежу: сплата з податку на нерухомість.
Вирішуючи заявлений спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 58.1 ПК України, у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V ПК України, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
У межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.
Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.
У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі №817/4186/13-а, від 21 серпня 2019 року у справі №2340/4023/18, від 05 березня 2020 року у справі №804/8630/16, від 12 липня 2022 року у справі №160/7345/20 та інших.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1204, від 28.12.2015 (далі Порядок №1204), податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.
Підпунктами 1, 2 пункту 3 розділу ІІІ Порядку №1204 передбачено, що дата надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення проставляється:
1) посадовою особою платника податків - юридичної особи (фізичною особою - платником податків або її законним представником) - у разі вручення податкового повідомлення-рішення під розписку (на обох примірниках, а при врученні податкових повідомлень-рішень форм "Ф" та "МПЗФ" - на корінці податкового повідомлення-рішення);
2) працівником структурного підрозділу контролюючого органу, якій склав це податкове повідомлення-рішення, - у разі надіслання податкового повідомлення-рішення листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі (при направленні податкових повідомлень-рішень форм "Ф" та "МПЗФ" - до корінця податкового повідомлення-рішення).
Суд критично оцінює доводи представника відповідача в судовому засіданні, що підпис про отримання поштової кореспонденції «Степченкова» виконаний не відповідачем, тобто є підроблений. Суд зазначає, що в судовому засіданні на питання судді представник відповідача зазначив, що відповідач не зверталась до правоохоронних органів з відповідними заявами про вчинення кримінального порушення - підроблення документів.
Також, суд зазначає, що та обставина, що рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення безпосердньо не прикріплені до примірника корінця податкового повідомлення-рішення, а долучені на окремому аркуші не спростовує факту вручення відповідачу податкових повідомлень-рішень. Суд зазначає, що формальні процедурні недоліки оформлення документів не можуть впливати на їх чинність.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, вказані рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення є для суду належними доказами, які підтверджують вручення ОСОБА_1 27.11.2021 податкових повідомлень-рішень від 07.09.2021 та 01.04.2023 податкових повідомлень-рішень від 16.03.2023.
Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
На підставі пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень до суду не надано.
На підставі підпункту а) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується, зокрема, фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Як було зазначено вище, матеріали справи містять квитанції на погашення ОСОБА_1 податкового боргу (а.с. 46-49):
- від 05.06.2023 №А19Т-2С1К-1НРК-АРЕ5 на суму 42 051,00 грн, призначення платежу: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами;
- від 03.08.2023 №ХВНЕ-ТА75-Н7АМ-М272 на суму 30 000,00 грн, призначення платежу: сплата з податку на нерухомість;
- від 08.09.2023 №33В3-829К-0КН7-Х82Е на суму 30 000,00 грн, призначення платежу: сплата з податку на нерухомість;
- від 10.10.2023 №К27Х-1КР8-ВХ63-ЕР7Е на суму 30 000,00 грн, призначення платежу: сплата з податку на нерухомість.
Згідно з пунктом 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Отже, вказаною нормою визначено обов`язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Визначальним при застосуванні приписів цієї статті є наявність податкового боргу. При цьому зміст графи призначення платежу у платіжних дорученнях за будь-яких умов не має значення, що прямо передбачено приписами наведеної норми.
Погашення податкового боргу за положеннями підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.
Вищевказане підтверджує правомірність зарахування позивачем здійснених відповідачем платежів в рахунок погашення податкового боргу, який виник раніше.
Доказів сплати відповідачем грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості, визначеного у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях у загальній сумі сумі 235967,78 грн, які набули статусу узгодженого грошового зобов`язання, до суду не надано.
В порядку статті 129 ПК України ГУ ДПС у Дніпропетровській області нараховано відповідачу пеню:
- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості у розмірі 3881,92 грн;
- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості у розмірі 50,12 грн;
- з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 18,99 грн.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом
За наведених обставин, грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості, та нарахована пеня у загальному розмірі 239 918,81 грн набули статусу податкового боргу.
Відповідно до статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган податкової служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
На підставі пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
З урахуванням вищезазначених вимог статті 59 та пункту 42.2 статті 42 ПК України, суд приходить до висновку, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області дотримано процедуру винесення та направлення відповідачу податкової вимоги.
Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Керуючись підпунктами 95.1-95.3 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Суд звертає увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.
Суд зазначає, що відповідач, заперечуючи проти позову, не пред`явив зустрічного позову в межах цієї справи стосовно оскарження правомірності нарахувань сум грошових зобов`язань, як не пред`явив позову в окремому провадженні стосовно оскарження дій контролюючого органу з питання правомірності винесення податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням вищевказаного правового регулювання спірних правовідносин та встановлених обставин у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 239 918,81 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
У зв`язку з відсутністю таких витрат, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути податковий борг з ОСОБА_1 до бюджету у сумі 239 918 (двісті тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 81 копійку.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 27.12.2024.

Суддя М.В. Бондар