Справа № 120/8256/24
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 грудня 2024 р. Справа № 120/8256/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

24.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №341 від 28.12.2022 року його призначено на посаду розвідника-номера обслуги з розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_3 , а з 31.12.2022 року зараховано до списків особового складу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №62-РС від 24.05.2024 року позивача призначено на посаду командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти Військової частини НОМЕР_4 , передбачену штатом воєнного часу із введенням правового режиму воєнного стану із шпк "старший сержант" на шпк "молодший сержант".

25.05.2024 року головному сержанту ОСОБА_1 видано припис №1610/7/1089, яким запропоновано 26.05.2024 року вибути до Військової частини НОМЕР_4 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №146 від 25.05.2024 року позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 25.05.2024 року, а з котлового забезпечення зі сніданку - 26.05.2024 року.

На переконання позивача, наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №146 від 25.05.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 28.06.2024 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду нової редакції позовної заяви із уточненим змістом позовних вимог і викладом обставин, якими він їх обґрунтовує.

08.07.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 28.06.2024 року позивач подав уточнену позовну заяву, у якій просив:

- визнати протиправними дії командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 щодо видачі та підписання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.05.2024 року №62-РС в частині призначення головного сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 Військової частини НОМЕР_1 на посаду командира стрілецького відділення стрілецької роти Військової частини НОМЕР_4 , ВОС -100182А;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.05.2024 року №62-PC в частині призначення головного сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_5 на посаду командира стрілецького відділення стрілецької роти військової частини НОМЕР_4 , ВОС -100182А, шпк «молодший сержант»;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 146 від 25.05.2024 року, яким головного сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 Військової частини НОМЕР_6 , призначеного наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.05.2024 року №62-РС на посаду командира стрілецького відділення стрілецької роти Військової частини НОМЕР_4 ВОС - 100182А, шпк «молодший сержант», вважати, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби;

- не відновлювати становище відносно ОСОБА_1 , яке існувало до видання оскаржуваного наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.05.2024 року №62-РС .

Ухвалою суду від 15.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копія ухвали про відкриття провадження від 15.07.2024 року надіслано на юридичну адресу НОМЕР_7 окремої бригади територіальної оборони (Військова частина НОМЕР_1 ), яка зазначена в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали від 15.07.2024 року 120-та окрема бригада територіальної оборони (Військова частина НОМЕР_1 ) отримала 22.07.2024 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, Військова частина НОМЕР_2 зареєстрована в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи".

Копія ухвали про відкриття провадження від 15.07.2024 року була доставлена до її електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" 15.07.2024 року, що підтверджується відповідною довідкою.

Таким чином, оскільки відповідач зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, самостійно визначивши адресу електронної пошти для листування із ним, суд приходить до висновку, що в силу положень ст. ст. 18, 268 КАС України, ухвала суду від 15.07.2024 року вважається врученою відповідачу 15.07.2024 року в електронній формі шляхом її направлення на офіційну електронну адресу.

Однак, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористалися, причини неподання відзиву на позовну заяву не повідомили.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

Позивач перебуває на військовій службі у НОМЕР_8 окремій бригаді територіальної оборони (Військова частина НОМЕР_1 ) та є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_9 від 05.12.2023 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №341 від 28.12.2022 року позивача призначено на посаду розвідника-номера обслуги з розвідувального відділення розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_3 , а з 31.12.2022 року зараховано до списків особового складу.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №62-РС від 24.05.2024 року позивача призначено на посаду командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти Військової частини НОМЕР_4 , ВОС - 100182А, призначено на посаду, передбачену штатом воєнного часу у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану із шпк "старший сержант" на шпк "молодший сержант".

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №146 від 25.05.2024 року позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 25.05.2024 року, а з котлового забезпечення зі сніданку - 26.05.2024 року на підставі Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №62-РС від 24.05.2024 року та припису №1610/7/1089 від 25.05.2024 року.

25.05.2024 року головному сержанту ОСОБА_1 видано припис №1610/7/1089, яким запропоновано 26.05.2024 року вибути до Військової частини НОМЕР_4 на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №146 від 25.05.2024 року.

Вважаючи вказані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду вказаної адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.

Статтею 1 Закону № 3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до норм абз. 5 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 № 1932-XII передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року №2232-XII (Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 14 статті 2 Закону №2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 13 статті 6 Закону №2232-XII військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

Крім того, Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі-Положення №1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Зокрема, Розділом IV "Призначення на посади та звільнення з посад" Положення №1153/2008 регламентовані питання призначання на посади, звільнення з посад, а також питання переміщення військовослужбовців по службі в межах однієї військової частини або різних військових частин, у тому числі в умовах особливого періоду та військового стану, граничні строки перебування на посадах, компетенція посадових осіб щодо видання відповідних наказів.

Приписи пункту 82 Положення №1153/2008 визначають вичерпний перелік підстав призначення військовослужбовців на посади.

Відповідно до п.110 Положення №1153/2008 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.

Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється:

між з`єднаннями, військовими частинами, оперативними командуваннями - наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні з`єднання, військові частини та оперативні командування;

між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період дії - воєнного стану таке переміщення здійснюється наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України;

між військовими частинами видів, родів військ (сил) Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані Міністерству оборони України, - наказом керівника служби персоналу Міністерства оборони України.

Форма та порядок надання клопотання визначаються Міністерством оборони України.

Переміщення осіб офіцерського складу між видами Збройних Сил України, з`єднаннями, військовими частинами та оперативними командуваннями, здійснюється наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні види Збройних Сил України, з`єднання, військові частини та оперативні командування, крім посад, що належать до повноважень вищої посадової особи.

Призначення на посади, що належать до номенклатури посад нижчої посадової особи, здійснюється наказами тих командирів (начальників), до номенклатури призначення яких належать посади, з яких переміщуються військовослужбовці.

Відповідно до п. 112 Положення №1153/2008 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Згідно з п.82 Положення №1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється:

1) на вищі посади - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби);

для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця;

за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

за сімейними обставинами - на особисте прохання;

з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах;

у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій;

у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

3) на нижчі посади:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання;

у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад;

за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад;

4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;

5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;

6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану;

Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).

Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.

Разом з тим, пунктом 83 Положення №1153/2008 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

Відповідно до п.257 Положення №1153/2008 атестування військовослужбовців в особливий період проводиться в порядку, визначеному Міністерством оборони України. У разі подання документів щодо подальшого службового використання, нагородження чи присвоєння чергових військових звань військовослужбовцям, які займають посади, передбачені штатами воєнного часу, на них складаються службові характеристики в порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Таким чином суд зазначає, що після введення правового режиму воєнного стану та оголошення загальної мобілізації, військовослужбовці Збройних Сил України можуть бути переведені на нижчу посаду та до іншого військового формування за рішенням командування та без згоди військовослужбовця, крім випадків, передбачених пунктом 112 Положення №1153/2008.

Відповідно до п.1.1, 2.8 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказ Міністерства оборони України №333 від 26.05.2014 року, (чинна на момент виникнення спірних правовідносин) ця Інструкція визначає:

- організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах;

- завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення;

- обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу;

- порядок персонального обліку безповоротних втрат особового складу в особливий період;

- порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів.

Зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є:

для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

До списків особового складу військової частини наказами не зараховуються особи, прикомандировані з інших військових частин.

Як зазначив позивач, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №341 від 28.12.2022 року його призначено на посаду розвідника-номера обслуги з розвідувального відділення розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_3 , а з 31.12.2022 року зараховано до списків особового складу, тобто відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" та Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію".

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №62-РС від 24.05.2024 року про призначення позивача на посаду командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти Військової частини НОМЕР_4 , ВОС - 100182А, прийнятий відповідно до пункту 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008.

У примітці наказу як на підставу призначення вказано - призначено на посаду, передбачену штатом воєнного часу у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану із шпк "старший сержант" на шпк "молодший сержант".

Позивач в обґрунтування вимог вказує, що Положенням №1153/2008 не передбачено призначення на меншу на два ступені військового звання посаду з шпк "старшого сержанта" на шпк "молодший сержант" без його особистого прохання чи погодження.

Вказані доводи позивача суд не бере до уваги, оскільки як вже зазначалося вище, абзацом другим пункту 257 Положення передбачено, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

При цьому станом на момент прийняття оскаржуваних наказів судом не встановлено, а позивачем не доведено наявність передбачених п.112 Положення №1153/2008 підстав, які виключають можливість переведення позивача на нове місце військової служби, у тому числі стан його здоров`я. Висновку (постанови) військово-лікарської комісії чи інших доказів позивачем на підтвердження цих обставин не надано.

При цьому, дійсно, пунктом 83 Положення передбачено, що у разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Втім відповідно до цього ж пункту Положення для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що враховуючи наявність у суб`єкта владних повноважень нормативно встановлених повноважень в умовах особливого періоду та воєнного стану перевести військовослужбовця на нижчу посаду без його згоди, позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем спірного питання, а тому відсутні підстави для визнання дій відповідача протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод оцінки справедливості процесу в цілому не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу.

Вказаної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 31.10.2019 року по справі №826/9858/18.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані відповідачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 72, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 )

Суддя Дончик Віталій Володимирович