Справа № 120/18775/23
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/18775/23

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

25 грудня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період лікування після поранення з 07.12.2022 по даний час в загальній сумі 1 180 645,16 грн (з розрахунку по листопад 2023 року включно);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період лікування після поранення з 07.12.2022 по даний час в загальній сумі 1 180 645,16 грн (з розрахунку по листопад 2023 року включно).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 07.12.2022 під час виконання бойових завдань при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, внаслідок артилерійського обстрілу отримав поранення, після чого був евакуйований та проходив лікування по грудень 2023 року. На думку позивача, відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено йому додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за весь період лікування.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період з 07.04.2023 по 07.05.2023.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000 грн на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період з 07.04.2023 по 07.05.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Згідно Указу Президента від 24.02.2022 №64/2022 з 05:30 годин 24.02.2022 у всіх регіонах України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.10.2022 №297 солдата ОСОБА_1 (призваного 19.10.2022) зараховано до особового складу військової НОМЕР_2 на посаду гранатометника 1 механізованого відділення бойової машини 3 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 .

21.11.2022 ОСОБА_1 вибув з місця дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 до зони відповідальності оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2022 №324, куди прибув 23.11.2022, згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2022 №327.

07.12.2022 під час бойових дій позивач отримав мінно-вибухову травму, а саме: вогнепальний перелом н/3 обох кісток правої гомілки зі зміщенням; вогнепальне осколкове наскрізне поранення н/3 правої гомілки; вогнепальне осколкове поранення н/3 лівого стегна. Після чого був евакуйований зі складу та засобів оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2022 №341.

Перша медична допомога була надана ЛСП Бахмут, відповідно до первинної медичної картки Форма №100 від 07.12.2022.

Далі, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1734522, з 07.12.2022 по 12.2022 перебував у стаціонарі КНП "МКЛ №6" ДМР м. Дніпро.

З 10.12.2022 по 21.12.2022 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі КНІ "МК №3" ТМР, м. Тернопіль, що підтверджується перевідним епікризом №15999/30.

21.12.2022 поступив для подальшого лікування в КНП "МКЛ№3" ТМР, м. Тернопіль, у стаціонарі перебував з 21.12.2022 по 23.12.2023, про що свідчить перевідний епікриз №3577 від 23.12.2022.

Відповідно до перевідного епікризу №11816, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені клініки ушкоджень Військово- медичного-клінічного центру Центрального регіону м. Вінниця з 23.12.2022 по 29.12.2022.

На підставі довідки ВЛК від 29.12.2022 №2333 перебував у відпустці за станом здоров`я 30 календарних днів в період з 29.12.2022 по 27.01.2023, що також підтверджується відпускним квитком №47/82 від 29.12.2022.

27.01.2023 ОСОБА_1 був госпіталізований за направленням до травматологічного відділення клініки ушкоджень Військово-медичного-клінічного центру Центрального регіону м. Вінниця та перебував на стаціонарному лікуванні з 27.01.2023 по 12.03.2023 (перевідний епікриз №749 ВМКЦ Центрального регіону).

Відповідно до перевідного епікризу №414 військової частини НОМЕР_3 , позивач перебував на лікуванні у відділенні медичної реабілітації в/ч НОМЕР_3 з 12.03.2023 по 10.05.2023.

У період з 10.05.2023 по 12.06.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені клініки ушкоджень Військово-медичного-клінічного центру Центрального регіону м. Вінниця, відповідно до перевідного епікризу №3715.

Згідно перевідного епікризу №1866 від 07.08.2023 позивач перебував у стаціонарі відділення медичної реабілітації хірургічного профілю Медичного центру "Ангельхольм" м. Чернівці з 12.06.2023 по 07.08.2023.

З 07.08.2023 по 11.08.2023 перебував у стаціонарі відповідно до перевідного епікризу №59 від 11.08.2023.

У стаціонарі в НДІ РОІ ННЛК ВНМУ ім. Пирогова м. Вінниця позивач перебував з 11.08.2023 по 13.09.2023, відповідно до виписки №761 від 13.09.2023.

Відповідно до виписки №1347 від 01.11.2023 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі військової частини НОМЕР_4 у період з 13.09.2023 по 01.11.2023.

Згідно довідки №673Р від 16.11.2023, станом на день видачі довідки позивач перебував у стаціонарному відділенні реабілітаційного центру ПП "Ортопедсервісцентр" з 01.11.2023 з приводу протезування правої нижньої кінцівки.

Відповідно до довідки №732РЦ від 29.11.23, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з приводу протезування правої нижньої кінцівки в 01.11.2023 по 29.11.2023.

Відповідно до довідки №1434 від 30.11.2023 позивач потребує лікування на 30 календарних днів у зв`язку з наслідками вибухового поранення.

Згідно довідки №356, видану військовою частиною НОМЕР_4 від 13.12.2023, солдат ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_4 з 29.11.2023 по дату видачі довідки.

Однак, як вказує позивач. за час лікування після поранення з 07.12.2022 додаткова винагорода у розмірі 100000 грн, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, відповідачем не виплачувалась, у зв`язку із чим він звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно наданих відповідачем витягів з розрахункових листів щодо виплат ОСОБА_1 вбачається, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 (код 081) виплачена позивачу за кожен місяць перебування на лікуванні починаючи з грудня 2022 року по листопад 2023 року включно.

Щодо виплати додаткової винагороди за період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я з 07.04.2023 по 07.05.2023, то суд зазначив, що позивач має право на отримання доплати в розмірі 100000,00 грн. за час відпустки для лікування після поранення з 07.04.2023 по 07.05.2023, яка надається рішенням командира військової частини на підставі рекомендацій військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ).

Оскільки доказів виплати додаткової винагороди за вказаний період відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у період з 07.04.2023 по 07.05.2023 та зобов`язати виплатити вказану винагороду.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись з рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що під час проходження лікування позивач не завжди своєчасно надавав відповідні документи, що підтверджують періоди лікування та основний діагноз, що унеможливлювало своєчасне надання оцінки діям військовослужбовця, зокрема в частині належних виплат. Водночас після отримання необхідного комплекту медичної документації за різні періоди лікування, відповідач добросовісно виконував свої обов`язки зі встановлення юридичного статусу позивача шляхом продовдження строку лікування та внесення змін у відповідні накази.

Щодо нарахування та фактичної виплати відповідачем додаткової винагороди позивачу за період з 07.04.2024 по 07.05.2024 зазначив, що Військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та виплачено позивачу:

за квітень 2023 у вересні 2023 року було здійснено доплату за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок з розрахунку 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок та виплачено з вирахуванням військового збору 1,5 % на картковий рахунок в сумі 98500,00 грн;

за травень 2023 у вересні 2023 року було здійснено доплату за період з 01.05.2023 по 07.05.2023 у розмірі 22580,65 грн з розрахунку 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок з вирахуванням військового збору 1,5 % на картковий рахунок в сумі 22241,94 грн.

Зазначене підтверджується розрахунково-платіжною відомістю на виплату грошового забезпечення за вересень 2023 року та розрахунковим листком, згідно якої позивачеві нараховано 610322,58 та виплачено 601167,74 грн (з вирахуванням військового збору 1,5%).

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про правильність рішення суду першої інстанції та просив відмовити в її задоволенні.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб офіцерського складу (абз. 7 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу").

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень передбачено, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Згідно з пунктом 13 розділу XXXIV Порядку №260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Як встановлено судом, згідно до витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.01.2023 №7, від 16.06.2023 №167, від 07.04.2023 №97, від 09.08.2023 №221, від 21.08.2023 №233, від 12.09.2023 №255, від 21.10.2023 №294 відповідачем зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 на довготривалому лікуванні.

Згідно наданих відповідачем витягів з розрахункових листів щодо виплат ОСОБА_1 вбачається, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 (код 081) виплачена позивачу за кожен місяць перебування на лікуванні починаючи з грудня 2022 року по листопад 2023 року включно.

Щодо виплати додаткової винагороди за період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я з 08.04.2023 по 07.05.2023, то колегія суддів зазначає наступне.

Як було зазначено, Порядком №260 і Постановою №168 передбачено виплату додаткової винагороди військовослужбовцю в розмірі 100000,00 грн. за час відпустки для лікування після поранення, яка надається рішенням командира військової частини на підставі рекомендацій військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ).

До матеріалів справи позивачем надано довідку військово-лікарської комісії від 07.04.2023 №425, згідно якої поранення ОСОБА_1 пов`язане з проходженням військової служби та визначено, що позивач потребує лікування у в/ч НОМЕР_3 за станом здоров`я на 30 календарних днів.

На підставі вказаної довідки та рапорту командира 1 механізованої роти від 07.04.2023 №1833/44 командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 07.04.2023 №97, з якого вбачається, що позивач направлений у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 діб з 07.04.2023 по 07.05.2023.

Отже позивач має право на отримання доплати в розмірі 100000,00 грн. за час відпустки для лікування після поранення з 07.04.2023 по 07.05.2023, яка надається рішенням командира військової частини на підставі рекомендацій військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов в цій частині виходив з того, що відповідачем не надано доказів виплати додаткової винагороди за вказаний період.

При цьому, колегією суддів встановлено, що позивачу у вересні 2023 року нараховано 610322,58 грн та виплачено 601167,74 грн. Зазначене підтверджується витягом з розрахункових листів щодо виплат ОСОБА_1 (а.с.65) та випискою по картці самого позивача (а.с.71).

До зазначеної суми входять зокрема доплати за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок з розрахунку 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок (виплачено з вирахуванням військового збору 1,5 % на картковий рахунок в сумі 98500,00 грн) та за травень 2023 у вересні 2023 року було здійснено доплату за період з 01.05.2023 по 07.05.2023 у розмірі 22580,65 грн з розрахунку 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок (виплачено з вирахуванням військового збору 1,5 % на картковий рахунок в сумі 22241,94 грн).

Факт нарахування зазначених сум підтверджується наданим відповідачем витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2023 №618, відповідно до додатків 10 та 11 якого, додаткова винагорода із розрахунку 100000 грн була виплачена позивачу на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2022 №341 про вибуття солдата ОСОБА_1 на лікування та довідки ВЛК від 07.04.2023 №425, а також розрахунково-платіжною відомістю на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за вересень 2023 року (а.с.69).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення адміністративного позову щодо виплати додаткової винагороди за період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я з 07.04.2023 по 07.05.2023, з підстав не дослідження усіх обставин справи та відповідних доказів.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції по суті спору не в повній мірі відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині з прийняттям у відповідній частині нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції в частині та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити .

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року скасувати в частині задоволення позову про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період з 07.04.2023 по 07.05.2023 та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000 грн на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, за період з 07.04.2023 по 07.05.2023.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.