Справа № 460/11939/23
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 460/11939/23

адміністративне провадження № К/990/41484/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Приватного підприємства «Теплогазбуд» про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 460/11939/23 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Теплогазбуд» до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У травні 2023 року Приватне підприємство «Теплогазбуд» (далі - ПП «Теплогазбуд») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 8359152/32300672 від 01 березня 2023 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану ПП «Теплогазбуд» податкову накладну № 25 від 29 грудня 2022 року днем її фактичного подання на реєстрацію.

2. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року позов задоволено.

3. Головне управління ДПС у Рівненській області не погодившись із прийнятим судовим рішенням 15 березня 2024 року через підсистему «Електронний суд» подало апеляційну скаргу, яку ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року залишено без руху у зв`язку з порушенням пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

4. 09 травня 2024 року на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Головним управлінням ДПС у Рівненській області до суду направлено клопотання про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги до 01 липня 2024 року.

5. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2024 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області про продовження процесуального строку для сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 460/11939/23 повернуто скаржнику.

6. Відповідно до довідки про доставку електронного листа, вказану ухвалу доставлено до електронного кабінету Головного управління ДПС у Рівненській області 03 червня 2024 року о 16:55.

7. 17 червня 2024 року Головне управління ДПС у Рівненській області через систему «Електронний суд» вдруге звернулося до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року (без сплати судового збору).

8. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року повторно подану апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення суду першої інстанції залишено без руху. Надано десятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надіслання: заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням поважних причин для його поновлення та доказів сплати судового збору.

9. На виконання ухвали суду від 20 серпня 2024 року Головне управління ДПС у Рівненській області 30 серпня 2024 року надіслало через електронний суд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

10. 02 вересня 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання, у якому Головне управління ДПС у Рівненській області просило долучити до матеріалів справи докази сплати судового збору.

11. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві Головного управління ДПС у Рівненській області про поновлення строку апеляційного оскарження. Відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Рівненській області про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 460/11939/23.

12. Не погодившись із ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року, Головне управління ДПС у Рівненській області 30 жовтня 2024 року через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просило її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

13. Постановою Верховного Суду від 12 грудня 2024 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишено без задоволення, а ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року у справі № 460/11939/23 залишено без змін.

14. Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на касаційну скаргу позивач просив вирішити питання про стягнення з Головного управління ДПС у Рівненській області на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу за результатами касаційного перегляду справи у розмірі 2 000 грн.

15. Під час ухвалення постанови від 12 грудня 2024 року Верховним Судом питання про розподіл судових витрат не вирішувалося.

16. 13 грудня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду від ПП «Теплогазбуд» надійшла заява про ухвалення в справі додаткового судового рішення, у якій просило стягнути на користь ПП «Теплогазбуд» (Код за ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області ().

17. Ухвалою Верховного Суду заяву ПП «Теплогазбуд» про ухвалення додаткового судового рішення в цій справі призначено в порядку письмового провадження без виклику учасників справи відповідно до вимог частини третьої статті 252 КАС України.

18. Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення у цій справі та розподілу судових витрат, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, з огляду на таке.

19. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

20. Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

21. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

22. Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

23. Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

24. Згідно із частиною другою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

25. За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

26. Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

27. Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

28. Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

29. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

30. За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

31. Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

32. Зважаючи на те, таку заяву заявлено представником позивача ще до ухвалення рішення Верховним Судом у цій справі, а відповідні докази подані представником позивача в межах п`ятиденного строку, колегія суддів уважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає розгляду і вирішенню.

33. Як свідчать матеріали справи, для підтвердження обсягу наданих послуг з професійної правничої допомоги та їхньої вартості в суді касаційної інстанції заявник надав такі документи:

ордер серії ВК № 1152607 на надання правової допомоги ПП «Теплогазбуд» адвокатом Лавренчук Т. В. на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 12 травня 2023 року;

свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 995;

договір про надання правової допомоги № б/н від 12 травня 2023 року;

додаткова угода від 01 листопада 2024 року до договору про надання правової допомоги № б/н від 12 травня 2023 року;

звіт про надану правову допомогу по справі № 460/11939/23 від 04 грудня 2024 року, відповідно до якого адвокат Лавренчук Т. В. надали послуги щодо аналізу касаційної скарги Головного управління ДПС у Рівненській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року у справі № 460/11939/23 та підготувала відзив на таку апеляційну скаргу. Обсяг витраченого адвокатом часу склав 2 год.

34. Як вже було зазначено вище, за правилами частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

35. Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

36. Відповідно до практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

37. Аналогічний підхід зазначений і у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі № 200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі № 520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі № 521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі № 826/13244/16.

38. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат Верховний Суд враховує, що предметом оскарження була ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року, тобто така категорія адміністративних справ є поширеною, питання, що вирішується має процесуальний характер, а отже, не потребує витрат та значних зусиль при здійсненні професійної правничої допомоги, касаційний розгляд справи відбувся в порядку письмового провадження. Також, суд касаційної інстанції вважає вартість таких послуг і робіт правничої допомоги, зазначену у наданих до суду документах, не співмірною з фактично виконаними послугами та роботами.

39. Щодо такої послуги, як підготовка та складання відзиву на касаційну скаргу, слід зазначити, що за приписами КАС України здійснюється на власний розсуд особи, яка надає правничу допомогу та не є обов`язковою. Відповідно до положень статті 134 КАС України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

40. Таким чином, колегія суддів вважає, що сума заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних, та неспівмірні з виконаною роботою в суді касаційної інстанції, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи матиме надмірний характер.

41. З огляду на це, Суд зазначає, що судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000 грн є не обґрунтованими та не можуть бути стягнуті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

42. Наведене свідчить про відсутність підстав до задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач у зв`язку із касаційним переглядом справи.

43. Отже, заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід залишити без задоволення.

44. При розгляді питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, варто взяти до уваги позицію ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії». Так, ЕСПЛ наголосив, що відшкодовуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.

45. Як зазначено ЄСПЛ у п. 268 Рішення по справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (Заява № 19336/04): «Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були Фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим».

46. Аналогічну практику вирішення питання судових витрат застосовано ЄСПЛ у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року, п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10 грудня 2009 року, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12 жовтня 2006 року, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30 березня 2004 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 134, 139, 252 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству «Теплогазбуд» у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 460/11939/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов