Справа № 488/4692/24
Суддя: Чернявська Я. А.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/4692/24
Провадження № 2-а/488/50/24
РІШЕННЯ

Іменем України

25.12.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного штрафу та визнання її протиправною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій просив суд скасувати і визнати протиправною постанову № 765 від 30 вересня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , який розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210 КУпАП, а саме у порушенні законодавства про порушення правил військового обліку і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що вказана постанова є незаконної і необґрунтованою, а інформація в ній і в протоколі № 765 про адміністративне правопорушення від 27 вересня 2024 року, на підставі якого складено оскаржувану постанову, - перекручена, не доведена і не відповідає дійсності.

Вказав, що 27.09.2024 р. він їхав на автомобілі, на території Інгульського району м. Миколаєва його зупинили поліцейські, з якими були військові працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 та які стали перевіряти документи і вимагати його анкетні дані для йому повістки.

Позивач висловлював свою незгоду та вважав, що виписування повістки посеред вулиці «на колінці» - це незаконно і заборонено. Вказав, що просив викликати для участі у цій ситуації адвоката з центру безоплатною правової допомоги.

Зазначив, що працівники ТЦК не відпускали його та змусили їхати з ними до Відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області, нібито для встановлення його особи.

Вказав, що у відділенні поліції військові на чистому бланку нібито склали повістку проте, він її не бачив та йому вона показана не була.

Отримавши 08.10.2024р. оскаржувані постанову і адмінпротокол він побачив, що відображені у них дані є неправдивими. У протоколі від 27.09.2024р. вказано, що він був зупинений 26.09.2024 р., а в постанові від 30.09.2024 р. вказано, що його зупинили 27.09.2024 р. о 10.20 годин, але у той же день його було зобов`язано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 аж о 09.00 годині, що протирічить обставинам.

Посилаючись на вказане, не погодився з постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважав її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 17.10.2024 року відкрито провадження у вказаній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, копію ухвали надіслано сторонам по справі. Одночасно встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача з клопотаннями про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін не звертався.

Проте скористувався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову, вважав постанову № 765 від 30.09.2024 р. законною, а доводи позивача у позовній заяві необґрунтованими.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вбачає необхідним позов задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи ухвалені (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 30.09.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , підполковником ОСОБА_3 були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , винесено постанову № 765 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, накладено штраф у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 25 500,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 о 10 год. 20 хв. був затриманий нарядом патрульної поліції та доставлений до ВП № 2 м. Миколаєва, де на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за те, що гр. ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 з березня 2022 року, 27.09.2024 року йому було виписано повістку про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 27.09.2024 року о 09.00 годині, однак від отримання зазначеної повістки про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився та в призначений час та день до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, чим порушив вимоги пп. 2 п.1 Правил військового обліку затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р. «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та п. 11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в графі ознайомлення та вручення її копії відсутній.

З наданих суду матеріалів вбачається, що копія вказаної постанови № 765 від 30.09.2024 р. була направлена відповідачем на поштову адресу позивача 03.10.2024 р. та вручена останньому 08.10.2024 р.

З наявної у матеріалах справи копії Протоколу № 765 про адміністративне правопорушення від 27.09.2024 р. вбачається, що 26.09.2024 р. ОСОБА_1 був затриманий нарядом патрульної поліції та доставлений до ВП № 2 м. Миколаєва о 10 год. 20 хв. Під час здійснення перевірки правильності військового обліку було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 з березня 2022 року. 26.09.2024 р ОСОБА_4 було вручено повістку про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки облікових даних. Однак ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки та в подальшому від явки в призначений час та дату і не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку, затверджених ПКМУ № 1487 від 30.12.202 р. Про Порядок ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та п. 11 ст. 38 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу. В постанові повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09 год 30 хв. 30 вересня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет № 46. Від надання пояснень позивач ОСОБА_1 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. Підпис особи, яка притягується до відповідальності відсутній.

В протоколі міститься посилання про долучення повістки № 2630 від 27.09.2024 р., акту відмови від отримання повістки, копія протоколу про адмінзатримання, відеозапис нагрудної камери.

З наданих представником відповідача документів вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 27.09.2024 р. була виписана повістка № 2630 про необхідність явки 27.09.2024 р. о 09 год.00 хв. для інформаційної звірки до ІНФОРМАЦІЯ_3 . У розписці № 2630 про одержання повістки, підпис особи одержувача відсутній, дата одержання вказана 27.09.2024 р.

З Акту про відмову від отримання повістки від 27.09.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 від отримання сповіщення, відмовився від явки до РТЦК. Текст повістки про явку на 09:00 27 вересня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 було доведено (озвучено) громадянину ОСОБА_1 о 09:00 27.09.2024 р.

Крім того, з протоколу АА № 096155 про адміністративне затримання за частиною 3 статті 210 КУпАП від 27.09.2024, складеного поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Миколаївській області вбачається, що ОСОБА_1 доставлений в службове приміщення ВП № 2 МРУП ГУНП м. Миколаїв 27.09.2024 р. о 09 год 18 хв. У зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП для складання адміністративних матеріалів.

З названого протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 був звільнений 27.09.2024 р. о 10 год. 59 хв. Підстава для звільнення: складено протокол № 765 за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

З аналізу вказаного вбачається, що позивача було повідомлено про необхідність явки 27 вересня 2024 р. до територіального центру комплектування та соціальної підтримки в день його затримання працівниками поліції разом з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто 27 вересня 2024 р., та зобов`язано прибути до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 на час, який фактично вже минув.

Так, з протоколу про адміністративне затримання вбачається, що ОСОБА_1 був затриманий о 09 год 18 хв., а звільнений о 10 год. 59 хв., що в свою чергу фактично позбавляло його можливості прибути в день оповіщення та затримання до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки облікових даних.

Справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право їх керівники.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 2 ст. 277 КУпАП не передбачені спеціальні строки розгляду справ про правопорушення передбачені ст. 210-1 КУпАП.

Аналіз наведених вище правових норм дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше, ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Тобто особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Як вже було зазначено судом, пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16а).

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, як і не надано доказів на спростування аргументів позивача.

За таких обставин суд вважає, що в діях позивача відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому позов належить задовольнити.

Крім того, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви.

Ураховуючи результати розгляду справи, приймаючи до уваги клопотання позивача про відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, а також керуючись положеннями ст. 139 КАС України, суд вважає за належне стягнути з відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача, ОСОБА_1 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. (1 211,20 грн. : 2 = 605,60 грн.)

Відповідно до частини 5, 6 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, ст.ст. 22, 34, 245, 247, 251, 280, 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного штрафу та визнання її протиправною - задовольнити .

Постанову №765 за справою про адміністративне правопорушення від 30.09.2024 р., постановлену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2103 КУпАП скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , витрати по оплаті судового збору у сумі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Я.А. Чернявська