Справа № 560/19392/24
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Гнап Д.Д., розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Помол" до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Помол" звернулося в суд з позовом до Хмельницької митниці, в якому просить визнати протиправними і скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA400000/2024/000225/2 від 27.09.2024 р. та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400020/2024/000103 від 27.09.2024 р.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

За змістом статті 15 КАС України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Приписами частини 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 2, 4, 5, 8 статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 3 статті 14 Закону України "Про засади державної мовної політики" сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

За змістом статті 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Пунктом 8 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 визначено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Всупереч наведеному, частина наданих до позовної заяви доказів складені не українською мовою, без їх автентичного перекладу, а тому, в такому випадку, є неналежними доказами. Ця обставина перешкоджатиме суду встановити наявність або відсутність фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення відповідача, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з частинами першої та другої 2 статті 9 Закону №3674-VI судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Надходження до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг).

Встановлено, що до позовної заяви позивач додав квитанцію №BQTA-347В-244Е від 23.12.2024 про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.

При перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про судовий збір" виявлено, що судовий збір не зараховано до вищезазначеного фонду.

Враховуючи встановлене, квитанція №BQTA-347В-244Е від 23.12.2024, не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, оскільки не підтверджує зарахування судового збору в сумі 3028,00 грн у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 гривень.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено дві вимоги (майнового та немайнового характеру), а тому, сума судового збору, яка належить сплаті при зверненні до суду з цим позовом, складає 6056,00 грн (3028,00 грн х 2).

Однак, позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин адміністративний позов належить залишити без руху. Недоліки можуть бути усунені позивачем шляхом подання до суду копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи викладених державною мовою та доказу зарахування судового збору в сумі 3028,00 грн, сплаченого згідно квитанції №BQTA-347В-244Е від 23.12.2024 до спеціального фонду Державного бюджету України, доказів доплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Помол", залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуюча суддяД.Д. Гнап