Справа № 240/3564/24
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/3564/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області № 899 від 18.12.2023 про відмову у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти призначених пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду У країни у Житомирській області зарахувати період роботи на посаді головного лікаря санаторія-профілакторія АПК «Нива» з 15.09.1994 по 14.04.2001 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення», нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позову вказує, що дії відповідача щодо відмови у виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню у розмірі 10-ти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 105 8-ІV є неправомірними, що порушують конституційні права та гарантії на належний соціальний захист, тому позивач звертається до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями, головуючим суддею у справі №240/3564/24 визначено суддю Липу В.А.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду Липи В.А. від 01 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області на позовну заяву надійшов до суду 26.03.2024. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що у відповідності до чинного законодавства відповідач не має повноважень на здійснення будь - яких інших перерахунків позивачу, у тому числі за рішенням суду, оскільки позивачка не перебуває на обліку у нього та проживає на території, що обслуговується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області. Пунктом 4.8 Порядку №22-1 визначено, що документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію. Відповідно до п. 4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. У відповідності зі ст.47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058 пенсія виплачується за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України. Оскільки відповідач був уповноважений на розгляд конкретної заяви позивачки від 14.12.2023, проте територіальний орган Пенсійного фонду України уповноважений по розгляду питання щодо призначення пенсії в даному випадку може бути визначено лише Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов до суду 29.03.2024. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що розгляд заяви та наданих документів щодо переходу на пенсію за віком здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 18.12.2023 прийнято рішення про відмову у допризначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу на посаді, яка дає право на призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком. Зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області лише повідомило позивача про прийняте рішення. Просить відмовити у задоволенні позову.

Розпорядженням керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року №137 було призначено повторний автоматизований розподіл справа, що перебували в провадженні судді Липи В.А., зокрема й адміністративної справи №240/3564/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2024 головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №240/3564/24 було визначено суддю Лавренчук Ольгу Володимирівну.

Суддя своєю ухвалою від 23.07.2024 прийняла справу до свого провадження, розпочала її розгляд спочатку та зобов`язала Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду у термін, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали, належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про долучення доказів надійшло до суду 02.08.2024.

Відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області на позовну заяву надійшов до суду 13.08.2024.

У період із 19.08.2024 по 02.09.2024, із 13.10.2024 по 30.10.2024, із 06.12.2024 по 25.12.2024 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що 09 вересня 2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням від 14.09.2023 позивачу було призначено пенсію за віком, за умовами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Встановлено, що 14.12.2023 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про допризначення пенсії у зв"язку з наданими додатковими документами (виплата 10 пенсій).

Розгляд заяви позивача від 14.12.2023 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за принципом екстериторіальності.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 14.12.2023, прийняло рішення №899 від 18.12.2023 у якому вказано: "Згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 26.08.1980р. стаж ОСОБА_1 , який дає право на призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, становить 25 років 06 місяці 01 днів. Після перевірки документів, які знаходяться електронній справі, встановлено, що до стажу який дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не враховано період роботи з 15.09.1994 по 14.04.2001 р в санаторії профілакторії АПК "Нива" оскільки згідно поданих документів, а саме запису в трудовій № НОМЕР_1 та з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань не можливо встановити чи належить це підприємство до комунальної або державної власності. Прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведенні заявленого перерахунку у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи".

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 26.08.1980:

- запис №11 від 15.09.1994 прийнята на посаду головного лікаря санаторію профілакторію АПК "Нива", підстава внесення запису: протокол №8 від 30.10.1996 наказ №18 від 15.09.1994;

- запис №12 від 14.04.2001 звільнена з посади головного лікаря у зв`язку з ліквідацією підприємства, підстава внесення запису: наказ №38 від 14.04.2001.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" від 04.11.1993 № 909 затверджено вичерпний Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту 2 Переліку № 909 до вказаного переліку відносяться:

лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри - лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад);

аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії - фармацевти, асистенти фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборанти;

медико-соціальні експертні комісії, бюро судово-медичної експертизи; а також соціального захисту: інтернатні заклади для інвалідів, дітей-інвалідів і престарілих; медичні відділи протезних підприємств - лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

Як вбачається з оскаржуваного рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області єдиною підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 вказано "відсутністю необхідного спеціального стажу роботи".

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" і "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Пунктом 5 вказаного Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е"-"ж" ст. 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Як встановлено судом зі змісту оскаржуваногорішення, відповідач підтверджує, що позивач має стаж роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 25 років 10 місяців 04 дні.

У рішенні від 18.12.2023 відповідачем визнається наявність стажу, що дає право на призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій - 25 років 06 місяців 01 день та зазначається, що до такого стажу не враховано період роботи з 15.09.1994 по 14.04.2001 в санаторії профілакторії АПК "Нива" оскільки згідно поданих документів, а саме запису в трудовій № НОМЕР_1 та з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не можливо встановити чи належить це підприємство до комунальної або державної власності.

Отже, спірним у даній справі є наявність/відсутність у позивача права на зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та право на отримання грошової допомоги згідно із пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоду роботи на головного лікаря санаторію-профілакторію АПК "Нива" з 15.09.1994 по 14.04.2001.

Згідно оскаржуваного рішення від 18.12.2023 відповідач не врахував позивачу до спеціального стажу періоди роботи з 15.09.1994 по 14.04.2001, оскільки "не можливо встановити чи належить це підприємство до комунальної або державної власності", тобто відсутня інформація про форму власності медичного закладу.

Однак, відповідачем не враховано, що відповідно до пункту 2 приміток Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Отже, відповідач протиправно не врахував позивачу до спеціального стажу періоди роботи з 15.09.1994 по 14.04.2001, всього 06 років 06 місяців 31 день, з обґрунтувань відсутності інформації про форму власності медичного закладу.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що стаж позивача, що дає право на призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій становить більше 32 років ( 25 років 06 місяців 01 день + 06 років 06 місяців 31 день), тобто позивачем дотримані усі необхідні умови для призначення та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена п. 7-1 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання нарахувати та виплатити грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена п. 7-1 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки такий спосіб охоплює вимогу про врахування періодів роботи позивача із 15.09.1994 по 14.04.2001 до спеціального стажу.

Судом також враховується, що позивач перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке здійснює їй нарахування та виплату пенсії, а спірне питання стосується не перерахунку пенсії чи її складових, а стосується виключно виплати разової грошової допомоги, то для повного, всебічного та швидкого відновлення прав та законних інтересів позивача наявні підстави для зобов`язання саме Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській провести нарахування та виплату позивачу грошової допомоги.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вказаного суд дійшов висновку про часткове задоволенні позовних вимог.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог та сплатою судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, оскільки саме його рішення призвело до порушення прав позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп.Соборний, 158Б, м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання протиправним скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області № 899 від 18.12.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

26.12.24