Справа № 580/7951/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року справа № 580/7951/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу № 580/7951/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 02.08.2018 по 02.08.2021, як учаснику бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02.08.2021, а також невиплачену компенсацію за невидане речове майно та невиплачену премію, приурочену до свята 9 Травня за 2020-2021 роки;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період з 02.08.2018 по 02.08.2021, як учаснику бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02.08.2021, компенсацію за невидане речове майно та невиплачену премію, приурочену до свята 9 Травня за 2020-2021 роки.

Обгрунтовуючи позовну заяву вказав, що проходив військову службу за контрактом та отримав статус учасника бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.03.2021. У зв`язку з набуттям статусу учасника бойових дій набув право на додаткову відпустку. 02.08.2021 позивач був звільнений з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту та відповідно до абз. 3 ч. 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, проте відповідач під час звільнення таку компенсацію не виплатив. Також не були виплачені компенсація за речове майно та премія до 9 травня за 2020-2021роки.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, наданому до суду 23.10.2024, вказав, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2021 №149 було передбачено виплату позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій.

Щодо щорічної виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, то у 2021 році обов`язок щодо нарахування та виплати відповідної грошової допомоги (яку позивач зазначає, як «до свята 9 Травня») не належав військовій частині, а відносився до повноважень органів соціального захисту населення та центрів по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Щодо виплати компенсації за невидане речове майно, то позивач пропустив місячний термін звернення до суду з позовом, передбачений ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки звільнений з військової служби 02.08.2021, а з позовом звернувся 05.10.2021.

Ухвалою судді від 11.10.2021 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 10.05.2022 провадження у справі зупинено до припинення в Україні воєнного стану.

Ухвалою суду від 17.09.2024 провадження у справі поновлено.

З`ясувавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом, укладеним 02.08.2018 з військовою частиною НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.03.2021 позивач є ветераном війни- учасником бойових дій.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 04.08.2021 №149 солдат ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення як звільнений відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України від 28.07.2021 №55оС у запас (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Наказом від 04.08.2021 №149 передбачено виплатити позивачу згідно пункту 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та пункту 5 розділу ХХХ1 Наказу МВС України від 15.03.2018 №200 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовця Національної Гвардії України та іншим особам» грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 14 календарних днів за 2021 рік.

Вважаючи, що при звільненні з військової служби з ним не проведено розрахунок у повному обсязі, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам у справі суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 8 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі за текстом - Закон № 2011-ХІІ) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України. У разі якщо Законом України «Про відпустки» або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.

Надання додаткових відпусток учасникам бойових дій передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-Х11 (далі Закон №3551-Х11), який визначає правовий статус ветеранів війни та забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Так, згідно пункту 12 статті 12 Закону № 3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Також статтею 16-2 Закону України від 05 листопада 1996 року № 504/96-ВР «Про відпустки» (надалі за текстом - Закон № 504/96-ВР) передбачено, що учасникам бойових дій надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно пункту 14 статті 10-1 Закону Закон № 2011-ХІІ) у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.03.2021, отже має право на додаткову відпустку терміном 14 календарних днів за 2021 рік.

Також судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2021 №149 передбачено виплатити позивачу згідно пункту 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та пункту 5 розділу ХХХ1 Наказу МВС України від 15.03.2018 №200 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовця Національної Гвардії України та іншим особам» грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 14 календарних днів за 2021 рік.

Доказів невмплати компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій позивач не надав.

Отже відповідачем виконано обов`язок щодо виплати позивачу компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій при звільненні з військової служби, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції станом на 01.01.2021) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції станом на 01.01.2021), передбачає, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.

Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 року №325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань було затверджено Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань.

Пунктом 2 Постанови №325 було передбачено забезпечити подання до 14 квітня поточного року структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад переліків осіб, які мають право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, зокрема, Національною гвардією - щодо осіб, які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України.

Згідно пункту 5 Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що перераховують кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у розмірах згідно з додатком до цього Порядку.

Пунктом 6 Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань було передбачено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування коштів місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на спеціальні рахунки військових частин, установ, організацій за місцем їх служби.

Отже, у 2021 році на військову частину НОМЕР_1 був покладений обов`язок щодо подання до 14 квітня структурному підрозділу з питань соціального захисту населення виконавчого органу міської, районної у місті (у разі їх утворення) ради переліків осіб, які мають право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, та при надходженні таких коштів на рахунок військової частини виплатити разову грошову допомогу учасникам бойових дій, зазначеним у таких списках, зокрема і позивачу.

Як стверджує позивач, разова грошова допомога до 5 травня 2021 року йому не була виплачена.

Пунктом 8 Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань було передбачено, що отримувачі грошової допомоги, зокрема ті, що набули відповідного статусу згідно із статтями 6, 7, 9, 10 і 11 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до 5 травня поточного року включно, яким не виплачено грошову допомогу станом на 5 травня, мають право звернутися по неї до місцевого органу соціального захисту населення за місцем реєстрації та отримати її до 30 вересня поточного року.

Отже позивач мав право звернутись до місцевого органу соціального захисту населення за місцем своєї реєстрації, тобто Корсунь-Шевченківськї міської ради Черкаської області, із заявою про виплату разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року, у строк до 30.09.2021.

Оскільки на військову частину НОМЕР_1 не покладено обов`язок вчиняти дії щодо забезпечення виплати разової грошової допомоги до 5 травня у разі її неотримання військовослужбовцем, військова частина не є належним відповідачем у справі за вказаною позовною вимогою, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Щодо компенсації за невидане речове майно суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 9-1 Закону №2011-Х11 речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 (далі Порядок №178).

Пунктом 3 Порядку №178 передбачено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби.

Згідно пункту 4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина).

Згідно пункту 5 порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Позивач до матеріалів справи додав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 від 02.10.2021та опис вкладення у цінний лист про направлення рапорту відповідачу, та копію повторної заяви від 02.10.2021 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , про компенсацію за невидане речове майно.

Проте доказів направлення вказаних заяв відповідачу позивачем не надано, позаяк опис вкладення у цінний лист не містить дати його складання, підпису працівника поштового відділення та відтиску печатки поштового відділення.

Отже позивачем не надано доказів звернення до військової частини із заявою (рапортом) про виплату компенсації вартості речового майна, у зв`язку з чим у відповідача не виник обов`язок виплатити таку компенсацію.

З огляду на вказане позовні вимоги в цій частині є передчасними і задоволенню не підлягають.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку письмовим доказам, наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО