Справа № 752/10000/20
Суддя: Мазур Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження №: 2-а/752/7/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Козачок Анатолія Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Департамент патрульної поліції, управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Козачок Анатолія Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 09.05.2020 рухаючись на автомобілі Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , близько 10 год. 40 хв. на дорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне позивач був зупинений інспектором поліції Козачком А.В. за начебто порушення швидкісного режиму на 29 км/год зафіксованого не в автоматичному режимі. Лейтенантом поліції Козачком Анатолієм Васильовичем (надалі - Відповідач) на місці, відносно мене, було розпочато розгляд адміністративної справи за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (порушення п. 12.4. ПДР України). На місці позивачем було надано письмові пояснення та заявлено клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з необхідністю скористатися правовою допомогою. Відповідач задовольнив моє клопотання про відкладення розгляду справи та вручив мені повідомлення, про призначення розгляду о 19 год. 30 хв. 13.05.2020 у м. Рівне. Позивач зауважив, що в письмових поясненнях мною було вказано, що він проживає в м. Києві та автомобіль також зареєстрований у м. Києві, на що інспектор відповів, що «адмінпрактика» розбереться. 12.05.2020 позивачем було направлено на електронну пошту УПП в Рівненській області клопотання для відповідача. У вказаному клопотанні Фурман Р.В. просив передати матеріали справи для продовження розгляду до УПП у м. Києві. Однак не отримавши від Відповідача жодного повідомлення про розгляд вказаного клопотання, вже 16.05.2020 засобами поштового зв`язку позивач отримав копію постанови від 13.05.2020 серії ДП18 № 546443. У постанові Відповідач стверджує, що ОСОБА_1 порушено п. 12.4. ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. З постановою від 13.05.2020 серії ДП18 № 546443 позивач не погоджуюсь так як вважає, що постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням моїх прав та всупереч обставинам справи. Відповідачем не розглянуто клопотання що є порушенням порядку розгляду адміністративної справи. Відповідач розглянув справу без моєї присутності чим порушив моє право скористатися правовою допомого та надати обгрунтовані пояснення. Вважає, що розгляд справи відбувався з порушенням принципу об`єктивності та всебічності з огляду на таке.

Враховуючи викладене, позивач просить постанову від 13.05.2020 серії ДП18 № 546443 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2020 відкрито провадження по даній справі.

Клопотань від будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що дії поліцейського вчинені згідно з вимогами чинного законодавства, а оскаржувана позивачем постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною.

Третя особа подала до суду пояснення на адміністративний позов, в якому зазначила, що просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у поясненні.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.05.2020 відносно Фурмана Романа Валерійовича інспектором взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Козачок Антоном Васильовичем винесено постанову серії ДП18 №546443про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510,00 грн.

Як вбачається із вказаної постанови, ОСОБА_1 рухаючись в с. Обарів, Рівненської області по 154 км А/Д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 29 км/год, а саме в населеному пункті с. Обарів рухався зі швидкістю 79 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він керував автомобілем на автомобільній дорозі з допустимою швидкістю для руху у відповідності до Правил дорожнього руху України.

Статтею 280 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Крім того, стаття 222 КУпАП, надає повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені ч.ч. 1-3 ст. 122 КУпАП працівниками Органів Національної поліції.

Зі змісту статті 276 КУпАП, вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Судом встановлено, що перевищення швидкості ОСОБА_1 підтверджується фотознімками та відеозаписом, здійсненим сертифікованим приладом лазерним вимірювачем TRUCAM LTI 20/20 № ТС001158.

На фото та відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 09.05.2020 о 20 год. 29 хв., керуючи автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджав в с. Обарів, Рівненського району Рівненської області зі швидкістю 79 км/год, при цьому дозволена максимальна швидкість 50 км/год. Таким чином, перевищення швидкості становить 29 км/год.

При цьому, зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 546443 від 13.05.2020 винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КпАП України, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Лазерний вимірювач швидкості TRUCAM LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації пре порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Документування правопорушень, зафіксованих за допомогою приладів, здійснюється поліцейськими згідно зі статтею 251 КпАП України та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395.

Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, ще використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для ТruСАМ визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальник та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 №437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 №193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Ns 22=01/17307, виданого Дії «Укрметртестстандарт» від 18.11.2019 та чинного до 18.11.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСАМ LTI 20/20 № ТС001158, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 11.06.2020 року № 04/03/02/-1452, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Суд вважає, вищезазначене спростовує доводи позивача про те, що вимірювання швидкості руху позивача було проведено за допомогою несертифікованого технічного засобу, що узгоджується із правовою позицією П`ятого апеляційного адміністративного суду висловленою у постанові від 03.04.2020 у справі №766/1293/20, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 у справі № 359/9278/18, у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 у справі № 857/874/19, та постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 02; квітня 2019 у справі №234/17178/18, у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 у справі № 564/253/20 від 02 червня 2020 у справі № 464/7057/19.

Тому, суд приходить до висновку, що необґрунтовані посилання позивача на відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують факт правопорушення, а фото та відео з вимірювача є неналежними доказами у зв`язку з виключенням цього типу засобу вимірювальної техніки з державного реєстру, оскільки законність та правомірність використання інспектором роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Козачком Анатолієм Васильовичем 09.05.2020 лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС001158 не є спірним та підтверджується змістом наданих копій свідоцтва про повірку приладу від 18.11.2019 р. N° 22- 01/17320 чинного до 18.11.2020 з максимальною допустимою похибкою при вимірювання швидкості в ручному та автоматичному режимів ±2км/год, сертифікату від 29.08.2012 № UA-VI/1-2903-2012, експертного висновку лазерного вимірювача від 11.06.2020 № 04/03/02-1452.

Показиприладу TruCAM LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).

Положеннями ч.4 ст. 161 КАС України зобов`язано Позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Натомість позивачем на підвтердження того, шо він керуючи транспортним засобомVolkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався не перевищуючи встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті не надано суду жодних доказів.

Всупереч ст. 77 КАС України позивач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, докази, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було, клопотання про їх витребування не заявлено. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, яким він обґрунтував свій позов, а саме того, що він керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався не перевищуючи встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті.

Стаття 7 КУпАП зазначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, підсумовуючи вище наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено факту неправомірності дій щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, а відповідачем доведено правомірність складання оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 241-244, 246 КАС України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Козачок Анатолія Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Департамент патрульної поліції, управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур