Справа № 577/4010/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

25 грудня 2024 року

м. Київ

справа №577/4010/16-а

адміністративне провадження № К/990/41837/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на ухвалу Другого апеляційний адміністративний суду від 23.10.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії та прийняти певні рішення,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.08.2024 задоволено заяву про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії та прийняти певні рішення.

На зазначену ухвалу суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху. Надано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та документа про сплату судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024, суд апеляційної інстанції визнав причини пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними та відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду апеляційної інстанції від 23.10.2024, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2024 касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання документа про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18.11.2024 скаржником подано документ про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права. Скаржник зазначає, ухвалою Другого апеляційний адміністративний суду від 23.10.2024 безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та відкритті апеляційного провадження. Заявник вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження містить достатні та об`єктивні причин (обставин), що унеможливили своєчасне оскарження ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.08.2024, оскільки відповідач знаходиться в м. Суми та в період з 08.08.2024 по 24.08.2024 відбувалися масовані ракетні атаки по території України, що призводило до підвищення кількості сигналів-оповіщень "Тривога", що у свою чергу унеможливлювало своєчасне виконання посадових обов`язків та вчасно подати апеляційну скаргу.

Надаючи оцінку вищевказаним доводам скаржника, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи до суду із позовом, апеляційною та касаційною скаргою.

Водночас, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строків на апеляційне оскарження судових рішень відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що доводи, наведені у клопотанні відповідача, є необґрунтованими, а підстави пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними. Зокрема, посилання відповідача на повітряні тривоги та обмеження подачі електроенергії визнано недостатньо обґрунтованими, оскільки відповідач не надав належних доказів, які б підтверджували, що зазначені обставини існували безперервно та об`єктивно перешкоджали поданню апеляційної скарги у встановлений строк. Суд зазначив, що відповідач не конкретизував, яким чином ці обставини фактично унеможливили вчасне подання апеляційної скарги.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для суб`єкта владних повноважень без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого суб`єкта, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його поновлення/продовження.

Наведені скаржником обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та не є об`єктивними істотними перешкодами для своєчасної реалізації процесуальних прав.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Доказів існування інших непереборних обставин, які перешкоджали скористатись правом на звернення з апеляційною скаргою у межах визначеного Кодексом адміністративного судочинства України строку, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не надало.

З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Враховуючи, що зміст ухвали Другого апеляційний адміністративний суду від 23.10.2024, свідчить про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на ухвалу Другого апеляційний адміністративний суду від 23.10.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії та прийняти певні рішення.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати в порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя С.Г. Стеценко