Справа № 420/23312/24
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.07.2024 року № 1034 о/с «По особовому складу» про звільнення капітана ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та призначення на посаду інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- поновити капітана ОСОБА_1 на раніше займаній посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення капітана ОСОБА_1 на раніше займаній посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням поданих доповнень підстав позову, ОСОБА_1 зазначив, що 04.07.2024 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ № 1034 о/с «По особовому складу», згідно з яким, відповідно до п. 2 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ч. 1 та абз. 2 ч. 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» та з урахуванням доповідної записки заступника начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області полковника поліції О. Мірошниченка від 03 липня 2024 року № 9/8652, призначено капітана ОСОБА_1 інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнивши з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Позивач вважає наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.07.2024 року № 1034 о/с «По особовому складу» про його звільнення із займаної посади в порядку переміщення та призначення на іншу посаду в інше місце несення служби протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач посилається на те, що спірний наказ прийнято відповідачем під час перебування його на лікарняному, що свідчить про порушення процедури його звільнення з займаної посади та призначення на іншу посаду в порядку переміщення. Також, вважає, що оскаржуваний наказ прийнято без урахування поданого ним рапорту та доданих до нього документів, які підтверджують обставини здійснення ним постійного догляду за хворою матір`ю за адресою його постійного місця проживання в м. Білгород-Дністровський, тобто без урахування обставин, які унеможливлюють залишення ним меж Білгород-Дністровського району Одеської області та переміщення його на іншу посаду в батальйоні поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області зі зміною місця несення служби.

На думку позивача, в наказі про звільнення його із займаної посади та призначення на іншу посаду в порядку переміщення до іншого місця несення служби на підставі п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, не конкретизовано підстави його переміщення до іншого місця несення служби, що суперечить вимогам Закону України «Про Національну поліцію», згідно яких, переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно переслідувати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками - інтересами служби. Позивач вважає, що при прийнятті спірного наказу не було враховано, що Білгород-Дністровський районний відділ поліції та відділ кримінальної поліції, в якому позивач проходить службу, належним чином не укомплектований та фактично у разі переміщення позивача на іншу посаду до іншого місця несення служби буде порушено інтереси служби у відділі, звідки позивача звільнено. Позивач зазначає, що наказ про його переміщення прийнятий на підставі положень ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням змін внесених Законом № 2123-IX від 15.03.2022 року «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», які діють тимчасово, однак при цьому у спірному наказі не визначено строк відповідного переміщення, що прямо суперечить вимогам пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2123-IX.

Позивач також посилається на те, що наказ про його переміщення на іншу посаду в інше місце несення служби під час воєнного стану без його згоди прийнятий без дотримання вимог Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2136-IX, не містить будь-яких підстав для такого переміщення, передбачених положеннями Закону № 2136-IX, який і визначає особливості переміщення/переведення працівників під час воєнного стану.

Окрім того, позивач вважає, що його протиправно переміщено на посаду, яка за місцем несення служби, посадовими обов`язками, грошовим забезпеченням, відповідністю спеціального звання не може бути визнана рівнозначною займаній ним посаді.

Також, позивач зазначає, що фактично його звільнення із займаної ним посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та призначення на іншу посаду в порядку переміщення відбулось у зв`язку із реорганізацією, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, однак, приймаючи оскаржуваний наказ, відповідач застосував положення п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» щодо переміщення поліцейських для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, а не статті 68 цього Закону, яка безпосередньо визначає порядок призначення поліцейських на посади під час здійснення реорганізації.

Позивач, у тому числі, вказав, що при його звільненні із займаної посади та призначенні на іншу посаду в порядку переміщення у зв`язку із реорганізацією, відповідачем взагалі не було дотримано порядок призначення поліцейського на посаду під час здійснення реорганізації, який визначений ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: його не було повідомлено про можливе наступне звільнення зі служби в поліції у зв`язку із здійсненням реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, за два місяці до такого звільнення; не було запропоновано усі наявні вакантні посади; звільнення його із займаної посади, яка підлягала скороченню, та призначення на іншу посаду відбулось без його згоди; при вирішенні питання щодо звільнення його із займаної посади та призначення на іншу посаду в порядку переміщення до іншого місця несення служби, тобто, поза межами м. Білгород-Дністровський, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області був проігнорований поданий ним рапорт та додані до нього документи, які підтверджують потребу матері позивача у здійсненні постійного стороннього догляду за адресою свого місця проживання в м. Білгород-Дністровський, а також факт здійснення такого постійного догляду позивачем, що унеможливлює залишення ним меж Білгород-Дністровського району Одеської області та переміщення його на іншу посаду в батальйоні поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області до іншого місця несення служби. При цьому, позивач послався на те, що відповідачем не надано доказів, що у спірному випадку дійсно відбулось скорочення посади саме позивача і неможливість його переведення на іншу вакантну посаду саме у тому відділі, де працював позивач. Отже, з огляду на викладене, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.07.2024 року № 1034 о/с та поновити його на раніше займаній посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області до суду подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому, зокрема, наголошено, що на адресу начальника ГУНП в Одеській області І. Жука надійшла доповідна записка заступника начальника Головного управління О. Мірошниченка від 03.07.2024 року за вих. № 9/8652 та подання заступника начальника ГУНП в Одеській області Захарченка Д. від 03.07.2024 року, в яких зазначено, що наказом Національної поліції України № 626 від 07.06.2024 року затверджено перелік змін у штатах Національної поліції України та створено батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області, загальною штатною чисельністю 355 одиниць. Відповідач зазначив, що ОСОБА_1 по службі характеризується позитивно, має великий досвід роботи. Зважаючи на викладене, з метою належного та ефективного виконання поставлених завдань та функцій зазначеним підрозділом Головного управління, недопущення погіршення криміногенної ситуації в Одеській області, забезпечення на належному рівні охорони публічного порядку в умовах воєнного стану, пропонувалось, на підставі ч. 1 п. 2 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», перемістити (перевести) ОСОБА_1 на рівнозначну посаду до батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

Відповідач також зазначив, що наказом начальника ГУНП в Одеській області № 1034 о/с від 04.07.2024 року, відповідно до п. 2 ч. 1 та абз. 2 ч. 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію», призначено для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, капітана поліції ОСОБА_1 інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області, звільнивши з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління. Відповідач зазначає, що позивача не позбавлено спеціального звання та не понижено у спеціальному званні, посадовий оклад змінено не було, жодних прав порушено не було. Відповідач вказує, що ОСОБА_1 переміщено на рівнозначну посаду у зв`язку із службовою необхідністю. Щодо тверджень позивача про відсутність можливості нести службу у батальйоні поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в області, з огляду на те, що він здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 , відповідач зазначив, що Законом України «Про Національну поліцію» не передбачено будь-яких обмежень щодо проходження поліцейським служби в поліції у зв`язку зі станом здоров`я родичів. Крім того, відповідач вказав, що в даному випадку основним та ключовим моментом є те, що поліцейський може бути переведений на рівнозначну посаду в будь-яке управління Національної поліції України, якщо це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу, зокрема на період введення в Україні воєнного стану та 60 днів після цього.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що переведення позивача відбулося за ініціативою керівників органів поліції з метою забезпечення більш ефективної служби в підрозділі ГУНП, задля інтересів служби, а тому підстави для задоволення позову, відсутні.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/23312/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

25.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області П. Бобчинського із рапортом, в якому вказав, що в червні 2024 року за усним наказом начальника Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 було включено до списку працівників поліції, які виявили бажання здійснити переведення до батальйону поліції особливого призначення (стрілецький батальйон) ГУНП в Одеській області для виконання службових обов`язків без відома та за відсутності бажання і можливості нести службу у вищевказаному батальйоні.

В зазначеному рапорті ОСОБА_1 звернув увагу на той факт, що на даний час він не має можливості залишити межі Білгород-Дністровського району Одеської області, оскільки здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує постійного догляду.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 у рапорті просив виключити його зі списку працівників поліції, яких буде переведено до БПОП (стрілецький батальйон) ГУНП в Одеській області для виконання службових обов`язків та у встановленому законом порядку повідомити про рішення прийняте за результатами розгляду поданого рапорту.

До рапорту ОСОБА_1 додав:

- копії паспортів ОСОБА_1 та його матері - ОСОБА_2 ;

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , у підтвердження того, що ОСОБА_2 дійсно є матір`ю ОСОБА_1 ;

- копію медичного висновку від 24.06.2024 року про наявність у ОСОБА_2 порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі;

- копію довідки ЛКК № 1721 від 24.06.2024 року, згідно якої, за висновком Комісії ОСОБА_2 потребує постійний сторонній догляд;

- копію акту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соняшник 2016» від 25.06.2024 року № 120, який складений на підставі свідчення сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 та здійснює постійній догляд за нею по хворобі гіпертонічна хвороба 3 ступеня, ризик 4, ПРФ 3 ступеня, автоімунне захворювання.

Доказів щодо надання відповіді позивачу на вказаний рапорт до суду не надано.

Згідно з медичними висновками про тимчасову непрацездатність від 04.07.2024 року та від 10.07.2024 року (інформаційні довідки з електронної системи охорони здоров`я), наданими до суду, позивач у період з 04.07.2024 року по 09.07.2024 року та з 10.07.2024 року по 15.07.2024 року перебував на лікарняному, а з 16.07.2024 року на стаціонарному лікуванні.

04.07.2024 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ № 1034 о/с «По особовому складу», згідно з яким, відповідно до п. 2 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ч. 1 та абз. 2 ч. 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» та з урахуванням доповідної записки заступника начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області полковника поліції О. Мірошниченка від 03 липня 2024 року № 9/8652, призначено капітана ОСОБА_1 інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області, з посадовим окладом 2400 гривень, установивши надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

У доповідній записці заступника начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області полковника поліції ОСОБА_6 від 03 липня 2024 року № 9/8652, адресованій начальнику ГУНП в Одеській області полковнику поліції І. Жуку, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.07.2024 року № 1034 о/с «По особовому складу», зазначено, що наказом Національної поліції України від 07 червня 2024 року № 626 затверджено Перелік змін у штатах Національної поліції України та створено батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області, у зв`язку із чим, з метою належного та ефективного виконання поставлених завдань та функцій зазначеним підрозділом Головного управління, недопущення погіршення криміногенної ситуації в Одеській області, забезпечення на належному рівні охорони публічного порядку в умовах воєнного стану, запропоновано на підставі ч. 1 п. 2 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» перевести на рівнозначні посади до батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, зокрема, капітана поліції ОСОБА_1 - інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнивши з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Згідно довідки Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 07.08.2024 року, посада оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області відповідно до наказу Національної поліції України від 05.08.2024 року № 841 скорочена.

Відповідно до листа Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області «Про надання інформації» від 07.08.2024 року № 9/10862, станом на 07 серпня 2024 року наказом Національної поліції України від 05 серпня 2024 року № 841 посада оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, яку обіймав капітан поліції ОСОБА_7 до переміщення по службі в батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області, скорочена.

Вважаючи протиправним наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.07.2024 року № 1034 о/с «По особовому складу» про звільнення із займаної посади в порядку переміщення та призначення на іншу посаду в інше місце несення служби та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Так, на думку суду, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі Закон № 580-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейські проходять службу в поліції: на посадах у центральному органі управління поліції, територіальних органах, закладах, установах поліції; під час перебування в розпорядженні згідно з положеннями статті 67 цього Закону; під час навчання на денній формі навчання за державним замовленням у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських; під час прикомандирування до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування згідно з положеннями статті 20 Закону України «Про статус народного депутата України», статті 29 Закону України «Про статус депутата Верховної Ради Автономної Республіки Крим» та статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»; під час відрядження до державних органів, установ та організацій згідно з положеннями статті 71 цього Закону.

Частинами 3-5 статті 59 Закону № 580-VIII передбачено, що рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 60 Закону № 580-VIII (в редакції Закону № 2123-IX від 15.03.2022 року), відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Статтею 65 Закону України «Про Національну поліцію», в редакції Закону № 2123-IX від 15.03.2022 року, врегульовано питання переміщення поліцейських.

За положеннями частини 1 статті 65 Закону № 580-VIII переміщення поліцейських здійснюється: 1) на вищу посаду - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади; 3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський; 4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

В свою чергу переміщення поліцейських на рівнозначні посади, згідно п.п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону № 580-VIII, здійснюється:

- для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби;

- за ініціативою поліцейського;

- у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації;

- у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби);

- за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії;

- з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації;

- у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 65 Закону № 580-VIII, посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч. 7 ст. 65 Закону № 580-VIII, переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

За нормами ч. 8 ст. 65 Закону № 580-VIII, переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч. 9 ст. 65 Закону № 580-VIII).

Статті 60 та 65 Закону № 580-VIII діють в редакції Закону України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022 року.

Згідно розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2123-IX від 15.03.2022 року зміни, внесені цим Законом до Закону України «Про Національну поліцію» (в тому числі до статей 60 та 65) діють тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 року № 1235, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 р. за № 1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі Порядок № 1235).

Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як: призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою.

Згідно п. 1 та п. 2 розділу ІІІ Порядку № 1235, видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235 (далі - Перелік).

Згідно Переліку до документів з питань проходження служби належать: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду (додаток 1); подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення (додаток 2).

Як встановлено судом, правовою підставою для прийняття наказу від 04.07.2024 року № 1034 про звільнення ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та призначення його на посаду інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області відповідачем зазначено п. 2 ч. 1 та абз. 2 ч. 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» (переміщення на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби).

Фактичною підставою для переміщення позивача стала доповідна записка заступника начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області полковника поліції О.Мірошниченка від 03 липня 2024 року № 9/8652 та подання заступника начальника ГУНП в Одеській області полковника поліції Дениса Захарченка від 03.07.2024 року, в яких метою переміщення визначено «для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби».

Заперечуючи правомірність оскаржуваного наказу позивач посилався на те, що посада, на яку його було переміщено не є рівнозначною за посадовими обов`язками, грошовим забезпеченням, відповідністю спеціального звання не може бути визнана рівнозначною займаній ним посаді.

Суд відхиляє вказані доводи позивача, з огляду на наступне:

Як встановлено судом, позивач обіймав посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та має спеціальне звання капітан поліції.

Згідно наданого відповідачем Переліку посад поліцейських і відповідних їм граничних спеціальних звань, затвердженого наказом Національної поліції України від 04.12.2015 року № 142 (із змінами), граничне спеціальне звання за посадою, яку обіймав позивач до прийняття спірного наказу від 04.07.2024 року - «старший лейтенант поліції». В свою чергу, граничне спеціальне звання за посадою, на яку було переведено позивача інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення також «старший лейтенант поліції».

За положеннями Закону № 580-VIII, посада вважається рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

За встановлених судом обставин, посада, яку обіймав позивач та посада, на яку його було переміщено, є рівнозначними за граничним спеціальним званням (старший лейтенант поліції) відповідно до наказу Національної поліції України від 04.12.2015 року №142.

Досліджуючи правомірність фактичних та правових підстав прийняття спірного наказу, суд встановив наступне:

Як встановлено зі змісту доповідної записки заступника начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області полковника поліції О. Мірошниченка від 03 липня 2024 року № 9/8652, в обґрунтування підстав для прийняття оскаржуваного наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.07.2024 року № 1034 о/с зазначалось, що наказом Національної поліції України від 07 червня 2024 року № 626 затверджено Перелік змін у штатах Національної поліції України та створено батальйон поліції особливого призначення (стрілецький).

Згідно довідки Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 07.08.2024 року, посада оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області відповідно до наказу Національної поліції України від 05.08.2024 року № 841 скорочена.

Листом Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області «Про надання інформації» від 07.08.2024 року № 9/10862 підтверджено, що станом на 07 серпня 2024 року наказом Національної поліції України від 05 серпня 2024 року № 841 посада оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, яку обіймав капітан поліції ОСОБА_7 до переміщення по службі в батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області, скорочена.

Таким чином вказаними доказами, зокрема і доповідною запискою заступника начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області полковника поліції О. Мірошниченка від 03 липня 2024 року № 9/8652, підтверджено, що переміщення позивача було обумовлено саме зміною у штатах Національної поліції України.

Слід зазначити, що переміщення поліцейського на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, із застосуванням положень ст. 65 Закону № 580-VIII, з урахуванням змін внесених Законом № 2123-IX, в тому числі, абз. 2 ч. 8 ст. 65 Закону № 580-VIII, допускається тимчасово, виключно на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього.

Оскаржуваний наказ не містить будь-яких посилань на те, що таке переміщення із застосуванням положень ст. 65 Закону № 580-VIII, з урахуванням змін внесених Законом № 2123-IX, в тому числі, абз. 2 ч. 8 ст. 65 Закону № 580-VIII, здійснюється тимчасово.

Відповідач, застосовуючи положення ст. 65 Закону № 580-VIII, з урахуванням змін внесених Законом № 2123-IX, в тому числі, абз. 2 ч. 8 ст. 65 Закону № 580-VIII, здійснив переміщення позивача на іншу посаду в інше місце несення служби не тимчасово, а для подальшого проходження служби, про що свідчить факт скорочення посади, яку обіймав позивач.

Тобто фактично звільнення позивача із займаної ним посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та призначення на іншу посаду в порядку переміщення відбулось у зв`язку із реорганізації, про що прямо зазначено в доповідній записці, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного наказу, та наведених довідці і листі.

В свою чергу, порядок призначення поліцейських на посади під час здійснення реорганізації визначений ст. 68 Закону № 580-VIII.

За положеннями цієї статті, у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Перебування поліцейського, посада якого скорочена, на лікарняному, у відрядженні чи у відпустці не є перешкодою для його призначення на іншу посаду або звільнення зі служби в поліції відповідно до положень цієї статті, за умови його персонального у письмовій формі попередження у встановлений законом строк.

Поліцейський, посада якого була скорочена, до дня його призначення на іншу посаду в поліції або звільнення зі служби в поліції зобов`язаний виконувати обов`язки за останньою посадою, яку він займав, якщо керівник органу (закладу, установи) поліції не покладе на нього інші обов`язки.

У постанові від 16 травня 2024 року у справі № 320/4539/21 Верховний Суд вказав на те, що стаття 65 Закону № 580-VIII дійсно визначає випадки, коли здійснюється переміщення поліцейських на вищі, рівнозначні або на нижчі посади, однак, порядок призначення поліцейських на посади під час здійснення реорганізації і алгоритм дій органу національної поліції регламентує стаття 68 Закону № 580-VIII, тобто, норма, якою повинен керуватися орган національної поліції і крізь призму якої суди повинні були оцінити його дії, - це стаття 68, а не ст. 65 Закону № 580-VIII.

Тобто у випадку проведенням реорганізації переміщення поліцейського на рівнозначні посади має відбуватись із дотриманням порядку, визначеного саме ст. 68 Закону № 580-VIII.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку, приймаючи оскаржуваний наказ про звільнення позивача із займаної ним посади та призначення на іншу посаду в порядку переміщення, відповідач безпідставно застосував положення пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» щодо переміщення поліцейських для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, а не статті 68 цього Закону, що свідчить про порушення відповідачем положень Закону № 580-VIII та суперечить наведеним висновкам Верховного Суду, які викладені в постанові від 16 травня 2024 року у справі № 320/4539/21.

Передбачений статтею 68 Закону № 580-VIII порядок призначення на посаду поліцейського, посада якого буде скорочена, передбачає, перш за все, персональне письмове попередження про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Окрім цього поліцейський може бути призначений на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції у порядку переміщення до закінчення двомісячного строку з дня персонального письмового попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції лише за його згодою.

З системного аналізу норми ст. 68 Закону № 580-VIII вбачається, що надання згоди поліцейського щодо призначення на посаду неможливе без його обізнаності із переліком усіх наявних вакантних посад, які можуть бути йому запропоновані, з врахуванням критеріїв, визначених приписами даної статті.

За встановлених у даній справі обставин, відповідачем взагалі не було дотримано визначений ст. 68 Закону № 580-VIII порядок призначення поліцейського на посаду під час здійснення реорганізації.

Реорганізація, внаслідок якої, як визначено відповідачем, скорочено посаду, яку обіймав позивач, розпочата у червні 2024 року, однак позивача не було повідомлено про можливе наступне звільнення зі служби в поліції у зв`язку із здійсненням реорганізації за два місяці до такого звільнення, позивачу не було запропоновано наявних вакантних посад.

Крім того відповідачем не було отримано згоди позивача на призначення на іншу посаду в порядку переміщення до іншого місця несення служби

Суд зазначає, що спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, передбачало можливість прийняття рішення за ініціативою прямих керівників (начальників) про переміщення поліцейського в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість саме в порядку ст. 65 Закону №580-VIII, пунктом 2 частини першої якої виділено лише одну підставу для переміщення поліцейського на рівнозначну посаду, яка враховує побажання поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського.

В свою чергу, як зазначалось вище, згода поліцейського є необхідною при переміщенні його по службі у зв`язку з реорганізацією (частина друга статті 68 Закону № 580-VIII).

Суд звертає увагу на те, що до прийняття спірного наказу про звільнення позивача із займаної посади та призначення його на іншу посаду в порядку переміщення до іншого місця несення служби, позивач звернувся із рапортом, в якому вказав на наявність обставин, які унеможливлюють несення ним служби в батальйоні поліції особливого призначення (стрілецький батальйон) ГУНП в Одеській області, а саме: необхідність здійснення ним постійного догляду за своєю хворою матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою свого місця проживання в АДРЕСА_2 .

У підтвердження вказаних обставин позивач надав, зокрема, копію медичного висновку від 24.06.2024 року про наявність у ОСОБА_2 порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі; копію довідки ЛКК № 1721 від 24.06.2024 року, згідно якої, за висновком Комісії ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду; копію акту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соняшник 2016» від 25.06.2024 року № 120, складеного на підставі свідчення сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 та здійснює постійній догляд за нею по хворобі гіпертонічна хвороба 3 ступеня, ризик 4, ПРФ 3 ступеня, автоімунне захворювання.

Окрім того, позивачем до суду надано Акт про встановлення факту здійснення ОСОБА_1 постійного догляду за своєю матір`ю від 30.08.2024 року.

Суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що наданими ним документами достеменно підтверджено той факт, що його мати, у зв`язку з хронічною хворобою потребує постійного стороннього догляду за адресою свого місця проживання в м. Білгород-Дністровський, який здійснюється лише позивачем, що унеможливлює залишення ним меж Білгород-Дністровського району Одеської області.

Більше того, судом з`ясовано, що Актом №28 від 30.08.2024 року та наданими позивачем до суду документами, підтверджується відсутність інших осіб, які можуть здійснювати догляд за матір`ю позивача. Так, з наданих позивачем документів встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у розлученні з ОСОБА_8 , який також потребує постійного догляду, що підтверджується Актом комісії із встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) Білгород-Дністровської міської ради №25/10 від 03.10.2024 року. В свою чергу, постійний догляд за ОСОБА_8 , який проживає за іншою адресою, здійснює брат позивача, ОСОБА_9 .

Саме у зв`язку із вказаними обставинами ОСОБА_1 у поданому рапорті просив виключити його зі списку працівників поліції, яких буде переведено до БПОП (стрілецький батальйон) ГУНП в Одеській області для виконання службових обов`язків.

Проте, при вирішенні питання щодо звільнення позивача із займаної посади та призначення на іншу посаду в порядку переміщення до іншого місця несення служби, тобто, поза межами м. Білгород-Дністровський, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області не були досліджені подані позивачем документи та не були враховані вказані вище обставини, які мають суттєве значення для прийняття рішення.

Отже, вказане свідчить про недотримання відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу також принципу обґрунтованості, який передбачає прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття та безпосередньо впливають на його правомірність.

Таким чином, судом встановлено, що позивача у липні 2024 року звільнено із займаної посади, яка підлягала скороченню у серпні 2024 року, у зв`язку з розпочатою у червні 2024 року реорганізацією, та призначено на іншу посаду без згоди позивача, без урахування факту здійснення позивачем постійного догляду за хворою матір`ю, що унеможливлює залишення ним меж Білгород-Дністровського району Одеської області та переміщення його на іншу посаду в батальйоні поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області до іншого місця несення служби, тобто без дотримання процедури, передбаченої ст. 68 Закону № 580-VIII.

Висновки суду у даній справі щодо протиправності оскаржуваного наказу з підстав недотримання вимог ст. 68 Закону № 580-VIII, у тому числі, підтверджуються усталеною практикою Верховного Суду (зокрема, постанови від 26 червня 2019 року у справі № 826/14973/16, від 17 квітня 2019 року у справі № 814/2380/16, від 25 квітня 2019 року у справі № 814/76/17, від 17 липня 2019 року у справі № 814/1893/16, від 22 квітня 2020 року у справі № 814/2551/16, від 23 квітня 2020 року у справі № 822/880/16, від 21 липня 2020 року у справі № 814/139/17, від 16 жовтня 2020 року у справі № 814/2440/16, від 26 травня 2020 року у справі № 814/468/17, від 06 квітня 2023 року у справі № 640/9980/20, від 18 травня 2023 року у справі № 160/2868/20, від 23 травня 2024 року у справі № 420/11070/22).

Окрім того, судом встановлено, що прийняття спірного наказу про звільнення позивача із займаної посади та призначення його на іншу посаду, відбулось у період перебування ОСОБА_1 на лікарняному, що підтверджено наявними у справі відповідними медичними висновками про тимчасову непрацездатність від 04.07.2024 року та від 10.07.2024 року.

При цьому, суд зазначає, що положення п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону № 580-VIII щодо переміщення поліцейського для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби не передбачає можливості прийняття наказу про звільнення поліцейського з посади та призначення на іншу посаду в порядку переміщення під час перебування поліцейського на лікарняному.

Виключний випадок коли перебування поліцейського на лікарняному не є перешкодою для його призначення на іншу посаду або звільнення зі служби в поліції, передбачений ч. 4 ст. 68 Закону № 580-VIII, на який і посилався відповідач заперечуючи протиправність прийняття оскаржуваного наказу у період тимчасової непрацездатності позивача.

Вказане, а також обставина скорочення посади позивача, ще раз підтверджують той факт, що переміщення позивача було пов`язано саме з проведеною в органах Національної поліції реорганізацією, а тому таке переміщення повинно було здійснюватися з дотриманням процедури, передбаченої ст. 68 Закону № 580-VIII.

Отже, вище окреслене свідчить про порушення відповідачем вимог Закону № 580-VIII та протиправність наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.07.2024 року № 1034 о/с «По особовому складу» про звільнення позивача із займаної посади в порядку переміщення та призначення на іншу посаду в інше місце несення служби та наявність підстав для його скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де зберіглося його попереднє місце роботи.

Таким чином, у зв`язку зі визнанням протиправним наказу про звільнення позивача, суд доходить висновку, що позивач підлягає поновленню на раніше займаній посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

При цьому, поновлюючи позивача на раніше займаній посаді суд звертає увагу на те, що нормами статті 235 КЗпП України передбачено поновлення незаконно звільненого працівника з роботи саме на попередній роботі, тобто на посаді, з якої його було незаконно звільнено, крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації.

В даному випаду, на думку суду, обставини, які унеможливлюють поновлення позивача на раніше займаній посаді, відсутні, оскільки не відбулось ліквідації установи, в якій працював позивач.

При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права.

Суд наголошує на тому, що спосіб захисту порушеного права безпосередньо повинен бути пов`язаний з подальшою можливістю виконати судове рішення і є ефективним тоді, коли може забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

У Постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 808/2741/16 Верховним Судом, серед іншого, акцентовано, що у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розкладу - ввести скорочену посаду, а якщо підприємство, установу реорганізовано - рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником.

Вказана правова позиція також підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31 травня 2021 року у справі № 0840/3202/18 та від 11 серпня 2021 року у справі № 821/549/17.

З урахуванням наведеного, належним способом відновлення порушених прав позивача має бути поновлення його саме на раніше займаній посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, є правомірними, а отже, підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст.ст. 2-12, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 22, 263, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.07.2024 року № 1034 о/с «По особовому складу» про звільнення капітана ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та призначення на посаду інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області.

3. Поновити капітана ОСОБА_1 на раніше займаній посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

4. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення капітана ОСОБА_1 на раніше займаній посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області (адреса: вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення складено 25.12.2024 p., з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період з 03.10.2024 р. по 01.11.2024 р., а також з 09.12.2024 р. по 13.12.2004 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 04.07.2024 року № 1034 о/с «По особовому складу» про звільнення капітана ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та призначення на посаду інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Одеській області.

3. Поновити капітана ОСОБА_1 на раніше займаній посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

4. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення капітана ОСОБА_1 на раніше займаній посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області (адреса: вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 коп