Справа № 340/3902/24
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року cправа № 340/3902/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (далі військова частина) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до відповідача про визнання протиправною бездіяльності щодо індексації грошового забезпечення і зобов`язання нарахувати та виплатити кошти за період з 13 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням індексу споживчих цін з наростаючим підсумком, починаючи з базового місяця, яким є січень 2008 року.

Зазначив, що військова частина за наявності правових підстав, які почали існувати до згаданого періоду, не індексувала грошове забезпечення.

Пояснив, що про порушене право дізнався у травні 2024 року, коли відповідач виконав рішення суду стосовно індексації грошового забезпечення.

Відповідач заперечив стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.42-44).

Зазначив, що грошове забезпечення не індексувалось у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування таких витрат та порядку нарахування коштів.

Стверджував, що рішенням суду зобов`язано нарахувати і виплати індексацію грошового забезпечення, однак не вказано базовий місяць.

Зазначив про пропущення строку звернення до суду і наявність підстави закриття провадження у справі.

18 червня 2024 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.37-38).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені факти і обставини, що стали підставами звернення до суду.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року у справі №520/1780/22 військову частину зобов`язано нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11 березня 2017 року по 11 жовтня 2021 року (а.с.27-29).

Суд не зробив висновок щодо базового місяця нарахування індексації, визнавши таку вимогу передчасною.

Спір з цього питання не вирішений, тому відсутня підстава закриття провадження у справі.

13 квітня 2023 року рішення суду набрало законної сили (а.с.30-35).

20 травня 2024 року військова частина нарахувала і виплатила кошти за період до 28 лютого 2018 року у сумі 636,56 грн. (а.с.52-53).

Обчислюючи індексацію грошового забезпечення, не враховували індекс споживчих цін з наростаючим підсумком, починаючи з базового місяця, яким є січень 2008 року (а.с.53).

Врахували базовий місяць березень 2017 року (а.с.53).

Позов подано до суду 10 червня 2024 року (а.с.26).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, спір стосується питання проходження публічної (військової) служби.

Отже, відноситься до компетенції адміністративного суду.

Приписами частини 2 статті 233 КЗпП України (в редакції з 19 липня 2022 року) встановлено, що зі заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, на день звернення до суду до правовідносин стосовно виплати коштів при звільненні поширюється строк звернення до суду.

Приписами частини 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Питання стосовно строку звернення до суду у справах щодо виплати заборгованості з грошового забезпечення військовослужбовців при звільненні зі служби досліджував Верховний Суд і зробив такий висновок (постанова від 25 квітня 2023 року у справі №380/15245/22).

« 38. Вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Верховний Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

39. Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

40. Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

40.1. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

42. Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.»

Суд погоджується з правовим висновком Верховного Суду стосовно 3 місячного строку звернення до суду.

У цьому випадку строк звернення до суду треба обчислювати з дня виконання рішення суду про нарахування і виплату індексації.

Про порушене право ОСОБА_1 міг дізнатися лише після того, як отримав кошти на виконання рішення суду.

Отже, 3-ох місячний строк звернення до суду треба обчислювати з 21 травня 2024 року.

Позивач дотримався строку звернення до суду.

Тому відсутні підстави залишення позову без розгляду.

Правові підстави індексації грошового забезпечення встановлено рішенням суду.

Адміністративний спір у цьому випадку спір між людиною і державою, яку представляє відповідач.

Якщо держава не виконала перед людиною обов`язку, то винним є орган, який її представляв у спірних правовідносинах.

Спірні правовідносини врегульовані приписами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон).

Приписами частини 1 статті 2 Закону встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Ними є і оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, грошове забезпечення військовослужбовця належить індексувати.

Грошове забезпечення індексувалось упродовж до грудня 2015 року (загальновідомий факт).

Приписами частини 1 статті 4 Закону встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідач не заперечує, що така обставина існувала.

Аналіз цієї норми права вказує, що доходи за наявності підстави індексуються в обов`язковому порядку.

Такий висновок суду узгоджується і змістом преамбули Закону.

У ній зазначено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Приписами частини 2 статті 5 Закону встановлено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Отже, джерелом фінансування витрат на виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовця є кошти Державного бюджету України.

Приписами частини 6 статті 5 Закону передбачено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відсутність коштів на виплату індексації, обов`язок сплати якої слідує з аналізу Конституції України, що законодавець визнав у преамбулі Закону, не може слугувати підставою відмови держави від виконання взятих на себе зобов`язань.

У такому разі у держави існує борг перед людиною, який вона зобов`язана сплатити якнайшвидше.

Такий висновок, суд вбачає з аналізу такого конституційного принципу як верховенство права.

Ним пронизана уся Конституція України.

Його ж зміст розкрито у приписах частини 1 статті 6 КАС України.

Цієї нормою права встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Базовим місяцем обчислення індексації є січень 2008 року.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року в справі №400/1118/21.

Висновок Верховного Суду.

«Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави Суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

43. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

44. Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.

45. З січня 2008 року по 28 лютого 2018 року посадовий оклад позивача не змінювався.

46. Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року.

47. Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 27 липня 2017 року по 28 лютого 2018 року.»

Суд погоджується з правовим висновком касаційного суду, який є обов`язковим для військової частини відповідно до приписів частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, не нараховуючи і не виплачуючи індексацію грошового забезпечення відповідно до правового висновку Верховного Суду.

Отже, позов належить задовільнити.

Сторони не понесли судових витрат (а.с.37).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 стосовно індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 13 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням індексу споживчих цін з наростаючим підсумком, починаючи з базового місяця, яким є січень 2008 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 13 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням індексу споживчих цін з наростаючим підсумком, починаючи з базового місяця, яким є січень 2008 року, і виплатити додаткові кошти з урахуванням сплачених.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ