Справа № 163/2257/24
Суддя: Шеремета С. А.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2257/24
Провадження № 2-а/163/35/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.

за участю секретаря судового засідання Кузьміної А.В.,

представника позивача Кривошея А.М.,

представника відповідача Кунєвої З.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про зміну заходу стягнення у справі про порушення митних правил №0152/20500/24 від 25.09.2024,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

У позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кривошей А.М. просить змінити захід стягнення в справі про порушення митних правил №0152/20500/24 в межах санкції стаття 471 МК України з врахуванням наявності пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих обставин і призначити покарання ОСОБА_1 покарання у виді штрафу 47376,75 грн в розмірі 30% вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з врахуванням того, що судовим експертом встановлена вартість вилученого товару в розмірі 157922,50 грн., змінити розмір коштів, які підлягають сплаті ОСОБА_1 за зберігання товарів і виключити з них 20982,64 грн нарахованих за час протягом якого проходила експертиза у справі та перші 10 днів зберігання. В решті постанову залишити без змін.

Вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_1 не оспорює винуватість, але у матеріалах справи наявні два висновки експертних установ, які впливають на розмір штрафної санкції. Висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №-0369 від 19.06.24 року встановлена вартість товару вилученого у справі про порушення митних правил №0152/20500/24 - 941 124,23 грн. Висновком судового експерта Волинської ТПП №СЕ-18 від 16 вересня 2024 року встановлена вартість товару вилученого у справі про порушення митних правил №0152/20500/24 - 157 922,50 грн. При цьому висновок експерта Волинської ТПП належним чином складений, експерт попереджений перед проведенням експертного дослідження про кримінальну відповідальність, ним враховано, що товар не українського походження та за нього не сплачені митні платежі.

Пункт 4 ст. 3 МК України встановлює, що у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян. Таким чином вважають, що правильним у розгляді справи про митне правопорушення доцільно враховувати саме висновок судового експерта Волинської ТПП №СЕ-18 від 16 вересня 2024 року.

Щодо витрат за зберігання, то зазначили, що товари у справі про порушення митних правил №0152/20500/24 вилучалися як докази у справі про порушення митних правил, для проведення експертизи, а не як товари, що підлягали конфіскації. Вищенаведене дає підстави для застосування до них порядку встановленого розділом ІІ п.8 Наказу Міністерства фінансів України 15.06.2012 № 731, який передбачає, що "При обрахунку витрат митним органом до розрахункового строку не включаються: Проміжок часу, витрачений на проведення досліджень (аналізів, експертиз), підтверджується копіями документів, що засвідчують факт прийняття рішення митним органом про необхідність таких досліджень (аналізів, експертиз) та дату отримання митним органом відповідної інформації. Крім того до такого часу не включається перші 10 днів зберігання товарів.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якому просили у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Волинської митниці про зміну стягнення в справі про порушення митних правил №0152/20500/24 - відмовити повністю.

Відзив обґрунтований тим, що експертиза для визначення вартості незадекларованих товарів проводиться в межах справи про адміністративне правопорушення і висновок СЛЕД Держмитслужби від 19.06.2024 №-0369 є належним доказом по справі. Така експертиза не є судовою експертизою, а тому на неї не поширюються вимоги, зокрема про попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Під час розгляду та винесення митницею постанови у справі про ПМП визначено, що відсутні підстави у задоволенні клопотання адвоката Кривошея А.М. від 23.09.2024 вих №113-24адм. за пунктами 1 та 2. Враховуючи викладене, митний орган прийняв як належний висновок СЛЕД Держмитслужби від 19.06.2024 №-0369, яким встановлена вартість товарів у розмірі 941 124,23 грн.

Витрати за зберігання обраховані правильно, тому, що вилучені товари за протоколом є безпосередніми предметами порушення митних правил, за їх зберігання потрібно застосовувати Порядок обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування.

Вважають, що посадова особа Волинської митниці при розгляді справи про порушення митних правил №0152/20500/24 та винесенні постанови від 25.09.2024 діяла у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.

У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Рух справи в суді, вирішення заяв та клопотань.

Адміністративний позов надійшов на адресу суду 03 жовтня 2024 року.

Ухвалою від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі з вирішенням питання про поновлення строку звернення до адміністративного суду в судовому засіданні. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями, передбаченими §2 Глави 11 Розділу ІІ КАС України. Відповідачу визначено десятиденний строк із дня одержання повідомлення про відкриття провадження і вручення копії ухвали для подачі відзиву.

Відзив відповідач направив на адресу суду 24 жовтня 2024 року.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Постановою заступника начальника - начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці Тарнавського Ю.М. від 25 вересня 2024 року № 0152/20500/24 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушень митних правил передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості товарів, що становить 282337,27 грн.

Обставини, що передували винесенню оскаржуваної постанови були такі:

08.05.2024 приблизно о 22 год. 55 хв в зону митного контролю пункту пропуску «Устилуг-Зосин» митного поста «Устилуг» Волинської митниці, у напрямку «в?їзд в Україну» з Республіки Польща до України, по смузі руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянки України ОСОБА_1 .

В результаті проведення повного митного огляду транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», р.н. НОМЕР_2 , виявлено незадекларовані товари, зокрема автомобільні запчастини, в асортименті, нові та б/в, загальною вагою 408,9 кг і взуття, в асортименті, нове, загальною вагою 19 кг. Незадекларовані товари знаходилися у багажному відсіку вказаного транспортного засобу, без ознак приховування, і їх наявність було встановлено під час огляду автомобіля на митному посту «Устилуг» Волинської митниці. Відповідно до пояснення громадянки України ОСОБА_1 незадекларовані товари належать їй. Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.ст. 257, 366, 374 Митного кодексу України не задекларувала товари загальною вагою 427,9 кг, що переміщуються нею через 3, митний кордон України, які підлягають письмовому декларуванню, та оподаткуванню митними платежами.

Згідно з висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень (далі - СЛЕД) Держмитслужби від 19.06.2024 №-0369 встановлена ринкова вартість товарів без видимих ознак використання, а саме 368072,73 грн та товарів бувших у використанні 573051,50 грн. Загальна ринкова вартість станом на 09.05.2024 становить 941124,23 грн.

Згідно з висновком Волинської торгово промислової палати від 16.09.2024 №СЕ 18, відповідно до якого вартість вилучених за протоколом про порушення митних правил №0152/20500/24 вартість товарів без видимих ознак використання становить 61405,00 грн та товарів бувших у використанні 96517,50 грн. Загальна вартість вилучених за протоколом №0152/20500/24 товарів становить 157 922,50 грн.

Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Немає.

Застосовані норми права, мотиви та висновки суду.

Відповідно до ст. 486 МК України,- завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, - посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 471 МК України, недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Позивачем не оспорюється винуватість у вчиненні даного правопорушення, а спірним, на її думку, є розмір визначеної відповідачем санкції, оскільки вона не погоджується із порядком визначення вартості незадекларованих товарів.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, в тому числі й висновком експерта (п. 4 ч. 1 ст. 495 МК України).

Частиною 2 статті 515 Митного кодексу України, встановлено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

У матеріалах справи наявні два висновки експертних установ. Висновок СЛЕД Держмитслужби від 19.06.2024 №-0369 був виконаний на запит Волинської митниці та Висновок Волинської торгово промислової палати від 16.09.2024 №СЕ 18 виконаний на замовлення позивача.

Однак даний висновок Волинської торгово промислової палати від 16.09.2024 №СЕ 18 не був врахований при розгляді справи №0152/20500/24.

Судом встановлено, що 20 травня 2024 року головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил УБК та ПМП Волинської митниці Кунєвої З.Ю. прийнято постанову про призначення експертизи у справі про порушення митних правил № 0152/20500/24, якою вирішено призначити проведення товарознавчої експертизи товарів, вилучених протоколом про ПМП № 0152/20500/24 від 09.05.2024 згідно опису до зазначеного протоколу; Проведення експертизи доручено СЛЕД Держмитслужби; поставлено перед експертом таке питання: «яка вартість предметів, вилучених по протоколу про ПМП на день вчинення правопорушення 09.05.2024».

Не зважаючи на питання, що було поставлене перед експертом СЛЕД Держмитслужби, останній зробив висновок про "ринкову" вартість товарів, а не вартість товарів.

У висновку зазначено, що для визначення ринкової вартості наданих на дослідження товарів використано порівняльний підхід, який передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібних товарів з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та досліджуваними об`єктами. Для визначення ринкової вартості товарів, станом на 09.05.2024, враховано, що цінова інформація щодо пропозицій подібних товарів відповідає критеріям, визначеним Національним стандартом та Методичними рекомендаціями, зокрема умови на ринку подібних об`єктів, які визначали формування цін продажу або пропозиції, на дату оцінки істотно не змінилися або зміни, що відбулися, можуть бути враховані. При визначені ринкової вартості об`єктів експертизи враховано наявне маркування на товарах, а також цінову інформацію щодо пропозицій продажу ідентичних/подібних товарів, наявну в мережі інтернет.

Зі змісту висновку експертизи також вбачається, що для порівняння враховувалась інформація про вартість товарів з мережі Інтернет. Разом з тим, до такого висновку не додано будь-яких матеріалів, які б підтверджували наявність об`єктів порівняння та цін на них, а також не наведено конкретних методів порівняння і врахування коригування відмінностей між такими і досліджуваним товаром. Більше того, не враховано також того факту, що товари є іноземного походження, а об`єктами порівняння є виключно товарні пропозиції на ринку України.

Вартість товарів та ринкова вартість товарів є економічними поняттями, які використовуються в різних контекстах, але мають суттєві відмінності.

Вартість товарів це більш загальне поняття, яке визначає цінність товарів, виходячи з різних підходів і формується залежно від собівартості виробництва; встановленої ціни реалізації (як виробником, так і продавцем); мета оцінки (наприклад, балансова вартість для звітності, закупівельна або продажна може відрізнятися від ринкової).

Ринкова вартість це конкретна ціна, за яку товар може бути проданий на відкритому ринку між незалежними сторонами.

Отже, різниця між цими двома поняттями викликана головним чином від контексту застосування та залежністю від ринку: вартість товару залежить від обліку, внутрішньої оцінки, ціни за договором; тоді як ринкова вартість - від продажів, торгів, ринкових операцій.

За обставинами цієї справи експерт СЛЕД Держмитслужби визначив саме "ринкову" вартість товарів, тоді як за проведеною на замовлення ОСОБА_2 судовою товарознавчою експертизою Волинської торгово промислової палати від 16.09.2024 №СЕ 18 було визначено саме вартість товару з урахуванням увезення товару із за кордону за вирахуванням сум ввізного мита, податків зборів та інших обов`язкових платежів, що узгоджується із поняттям вартості товару.

Згідно висновку Волинської торгово промислової палати від 16.09.2024 №СЕ 18 встановлено вартість товару з урахуванням того, що товар не українського походження та за нього не сплачені митні платежі при ввезенні в Україну в сумі 157922,50 грн.

При оцінці обґрунтованості та методології кожного із зазначених висновків суд врахував методи оцінки, що були використані; достовірність вихідних даних: (чи були враховані актуальні ринкові ціни та реальні ціни на аналогічні товари за кордоном, а також якість та походження товару); повнота аналізу (чи були враховані всі фактори, що впливають на вартість товару (знос, ринковий попит, стан товару, місце продажу, податки, збори, обов`язкові платежі, витрати тощо).

З огляду на це суд погоджується з доводами позивача про те, що висновок експертизи СЛЕД Держмитслужби є недостовірним і недостатнім - на підставі якого не можна встановити дійсну вартість товару, встановлення якої має вкрай важливе значення, яка прямо впливає на санкцію.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд вважає, що найбільш вірогідною є фактична вартість вилучених за протоколом №0152/20500/24 товарів за висновком Волинської торгово промислової палати від 16.09.2024 №СЕ 18, а не за висновком СЛЕД Держмитслужби від 19.06.2024 №-0369, який враховував оподаткування цих товарів і такий висновок суду відповідає положенням Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року щодо визначення митної вартості.

Визначена вартість товару є ключовою обставиною з огляд на обсяги накладення адміністративного стягнення, який в силу санкції ч. 2 ст. 471 МК України безпосередньо залежить від визначеної вартості товару.

Повертаючись до положень ст. 498 МК України, суд зазначає, що МК України не містить будь-яких застережень щодо того, що особа-правопорушник має право подати докази на підтвердження фактурної вартості товарів виключно під час складання протоколу про порушенням митних правил, а не під час безпосереднього розгляду справи про порушення митних правил. При цьому, право на подання доказів безпосередньо «під час розгляду справи» гарантоване особі згідно ст. 498 МК України.

Окрім цього, слід звернути увагу суду на приписи ч. 4 ст. 368 МК України, згідно з якими, у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу шляхом прийняття письмового рішення за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Враховуючи попередні висновки суду щодо недостовірності та недостатності як доказу висновку експертизи Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи СЛЕД Держмитслужби від 19.06.2024 №-0369 суд приходить до переконання, що митний орган повинен був взяти до уваги саме відомості, відображені у висновку Волинської торгово промислової палати від 16.09.2024 №СЕ 18.

Оскільки, відповідач не аргументував підстав неврахування висновку Волинської торгово промислової палати від 16.09.2024 №СЕ 18, а суд внаслідок повного та всебічного дослідження згаданих доказів не знаходить підстав для їх недостовірності, то на думку суду відповідач протиправно не взяв до уваги відомості про вартість товарів, відображені у висновку судового експерта.

Разом з тим, суд з`ясував, що митний орган правильно встановив наявність складу інкримінованого адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 471 МК України у діяннях ОСОБА_1 .

Отже, постанова Волинської митниці Державної митної служби України у справі № 0152/2050024 від 25 вересня 2024 року, не відповідає принципу обґрунтованості в частині накладеного стягнення. Під час судового розгляду відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не довів правомірність своїх дій при визначення розміру стягнення.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено (п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України). Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №660/575/16-а, від 12.05.2020.

Виходячи з наведеного суд вважає за доцільне змінити ОСОБА_1 захід стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 471 МК України, виходячи зі вартості ввезеного товару, що станом на день його ввезення становить 157922,50 грн. Враховуючи таку вартість товару, а також санкцію ч. 2 ст. 471 МК України суд вважає змінити захід стягнення, та накласти штраф у розмірі 30 відсотків вартості цих товарів, а саме у розмірі 47376,75 грн. (157922,50 * 30 %).

Щодо витрат за зберігання товарів.

Порядком відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 15.06.2012 № 731 регулюються правовідносини не пов`язаних із порушення митних правил.

Обчислення сум витрат у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 15.06.2012 № 731 й оформлюється шляхом заповнення довідки про витрати митного органу у справі про порушення митних правил за встановленою формою.

Згідно п. 6. Розділу ІІ. Обчислення сум витрат у справі про порушення митних правил Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 15.06.2012 № 731, витрати на зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил та розміщених на складах, що належать митним органам, розраховуються з дня їх фактичного розміщення на цих складах відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731.

Таким чином аргументи позивача щодо зміни розміру коштів, які підлягають сплаті ОСОБА_1 за зберігання товарів і виключити з них 20982,64 грн. нарахованих за час протягом якого проходила експертиза у справі та перші 10 днів зберігання не підлягає до задоволення.

Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду із позовною заявою позивач сплатив 605,60 грн судового збору. Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Державної митної служби України в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 302 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити захід стягнення накладеного на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України постановою заступника начальника начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці Тарнавського Юрія Михайловича від 25 вересня 2024 року у справі про порушення митних правил №0152/20500/24 на штраф 30 відсотків вартості товарів, що становить 47376,75 грн (сорок сім тисяч триста сімдесят шість гривень 75 копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Волинської митниці за рахунок її бюджетних призначень в користь ОСОБА_1 302,80 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного тексту рішення.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Найменування відповідача Волинська митниця; місцезнаходження вулиця Призалізнична, 13, село Римачі Ковельського району Волинської області; .

Дата складання повного тексту 16 грудня 2024 року.

Головуючий: суддя С.А. Шеремета