Справа № 560/19592/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши заяву про забезпечення позову

подану у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 грудня 2024 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову одночасно з подачею позовної заяви.

Заявник просить забезпечити позов шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будь-які дії, пов`язані з його переміщенням до військової частини, з метою проходження військової служби в Збройних Силах України та врученням мобілізаційного розпорядження, до набрання законної сили рішенням суду. Зазначає, що має право на відстрочку від призову під час мобілізації, тоді як невжиття заходів забезпечення унеможливить подальше виконання рішення суду, прийнятого на його користь.

Дослідивши зміст заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 150 КАС України суд має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Згідно з ч. 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

У заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що має право на відстрочку від призову, з метою отримання якої звернувся до відповідача із заявою, на яку одержав відмову. Вказує на те, що станом на цей час перебуває у розшуку, про що стало відомо із застосунку "Резерв+". Заявник вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову його скерують на військову службу, де він набуде статус військовослужбовця і не зможе у подальшому отримати відстрочку від призову.

Водночас, заява про забезпечення позову, а також і додані до даної заяви докази не містять посилань на конкретні обставини, що свідчать про наявність обставин, що можуть ускладнити в майбутньому поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів позивача, за захистом яких він звертається до суду. Заявником не надано відповідних доказів на підтвердження існування небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цій справі.

Також судом встановлено, що заявником на надані будь-які належні докази того, що на цей час відносно нього розпочаті або здійснюються будь-які мобілізаційні заходи, або що ним отримані будь-які мобілізаційні розпорядження, повістки про виклик, призначений або здійснений медичний огляд ВЛК тощо.

Обов`язки щодо переміщення (у разі такого) військовозобов`язаного до відповідних пунктів призначення (дислокації, навчальних центрів, військових частин тощо) покладаються на уповноважених посадових осіб військового органу управління, які на цей час безпосередньо проходять військову службу та реалізують відповідні повноваження, пов`язані з мобілізаційними заходами в умовах воєнного стану. Такі особи діють відповідно до закону та відданих командирами військових органів та формувань наказів і розпоряджень. Відтак заборона цим особам вчиняти дії, спрямовані на виконання прямих обов`язків та повноважень, фактично означатиме необхідність зупинення дії відповідних наказів/розпоряджень командирів (начальників), відданих військовослужбовцям в умовах воєнного стану. Відповідно до п. 10 частини 3 статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Наявність відомостей про розшук заявника, що внесені до інформаційної системи "Резерв+", не спростовує викладені вище обставини і не свідчить про виникнення підстав для вжиття заходів забезпечення позову. За таких обставин заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя І.С. Козачок