Справа № 440/3140/24
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/3140/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Петрової Л.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання дій протиправнимю та скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання дій протиправною та скасування податкової вимоги форми "Ф" №0-1631 від 28.04.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримала податкову вимогу форми «Ф» №0-1631 від 28.04.2023, в якій зазначено про наявність станом на 27.04.2023 податкового боргу у сумі 75394,66 грн. Позивач вважає, що податкова вимога №0-1631 від 28.04.2023 є неправомірною, оскільки щомісяця сплачувала всі необхідні платежі та у неї не було податкового боргу, а з оскаржуваної вимоги та доданого до неї детального розрахунку суми податкового боргу неможливо встановити та перевірити суму, підставність нарахування, природу походження та період виникнення боргу.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов представник відповідача висловив свої заперечення проти позову. Зазначає, що ФОП ОСОБА_1 порушено умови перебування на спрощеній систем оподаткування (абз.8 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПКУ), а саме, не сплачено протягом двох послідовних кварталів податкові зобов`язання по єдиному податку. Так, заборгованість: кожне перше число двох послідовних кварталів становила: 01.01.2023 - 54189,66 грн, 01.02.2023 - 54189,66 грн., 01.03.2023 - 75394,66 грн., на 01.04.2023 - 75394,66 грн, з01.05.2023 -75394,66 грн., на 01.06.2023 - 123762,16 грн., 30.06.2023 - 123762,16 грн. Враховуючи наявність податкового боргу та на виконання вимог статті 59 ПКУ: п.2.2 розділу II та п.3.1 розділу III Наказу 610 в автоматичному режимі на підставі даних ІТС контролюючих органів по ФОП ОСОБА_1 сформована податкова вимога №0-1631 на суму податкового боргу 75 394,66 грн., яка складалася з наступних нарахувань: в сумі 51130,00 грн на підставі податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця (для третьої групи - квартал місяць) № від 26.04.2021; в сумі 8525,00 грн на підставі податкової декларації № від 25.07.2021; в сумі 14540,00 грн на підставі податкової декларації № від 06.10.2022; 20.02.2023 в сумі 41205,00 грн на підставі податкової декларації№ від 05.02.2023. Звертає увагу, що оскільки позивачем самостійно визначено суму грошового зобов`язання, то вказана сума є узгодженою та оскарженню не підлягає.

Ухвалою суду від 11.01.2024 клопотання представника ГУДПС щодо розгляду за участю представника відповідача справи №440/18353/23 залишено без задоволення.

Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався.

Розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області з 08.04.2015 року.

Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування платник з 08.04.2015 по 30.06.2023 перебувала на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності (єдиний податок 3 група).

Рішенням про анулювання реєстрації платником єдиного податку від 30.06.2023 № 106 анульовано ФОП ОСОБА_1 реєстрацію платника єдиного податку.

З 01.07.2023 по теперішній час перебуває на загальній системі оподаткування та звітності.

Станом на 28.04.2023, в інтегрованій картці платника податків по єдиному податку з фізичних осіб (далі - ІКПП) ФОП ОСОБА_1 , проведенні нарахування грошових зобов`язань, а саме: 20.05.2022 в сумі 51130,00 грн на підставі податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця (для третьої групи - квартал місяць) № від 26.04.2021; 19.08.2022 в сумі 8525,00 грн на підставі податкової декларації № від 25.07.2021; 21.11.2022 всумі 14540,00 грн на підставі податкової декларації № від 06.10.2022; 20.02.2023 в сумі 41205,00 грн на підставі податкової декларації№ від 05.02.2023.

28.04.2023 на підставі даних ІТС контролюючих органів в автоматичному режимі було сформовано вимогу по ФОП ОСОБА_1 сформована податкова вимога №0-1631 на суму податкового боргу 75394,66 грн.

Не погоджуючись із правомірністю податкової вимоги позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам сторін, суд виходить з наступного.

За приписами підпунктів 14.1.39, 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

- податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу;

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПКУ крім випадків, передбачених податкових законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 ст.56 ПКУ передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 49.3. ст.49 ПКУ передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Згідно з матеріалами справи платником податків - ФОП ОСОБА_1 вищезазначені податкові декларації по єдиному податку з фізичних осіб подані засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" , що підтверджується копіями відповідних квитанцій.

Пунктом 57.1 ст.57 ПКУ встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно із пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктами 1 3 розділу ІІ Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770 (далі Порядок №610), передбачено, що податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується податковим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. Протягом періоду оскарження платником податків відповідно до статті 56 Кодексу суми грошових зобов`язань, визначених податковим органом відповідно до Кодексу та інших законодавчих актів, податкова вимога з податку, що оскаржується, не формується та не надсилається, а сума такого грошового зобов`язання вважається неузгодженою.

За приписами пункту 1 розділу ІІІ Порядку №610 податкові вимоги разом з детальним розрахунком суми податкового боргу формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку №610 податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис майна, яке відповідно до законодавства може бути предметом податкової застави, проведення публічних торгів з продажу заставного майна. До податкової вимоги додається детальний розрахунок суми податкового боргу.

Згідно із абзацом другим пункту 6 розділу ІІІ Порядку №610 у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При вирішенні спору суд враховує, що оскаржувана податкова вимога від 28.04.2023 №0-1631 разом з детальним розрахунком суми податкового боргу до неї була сформована автоматично на підставі даних ІТС податкових органів, та зазначена у ній сума податкового боргу 75394,66 дійсно відображена в ІКП.

Суд звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 самостійно визначила суму податкового зобов`язання, зазначивши її у поданих податкових деклараціях, а саме 20.05.2022 в сумі 51130,00 грн на підставі податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця (для третьої групи - квартал місяць) № від 26.04.2021; 19.08.2022 в сумі 8525,00 грн на підставі податкової декларації № від 25.07.2021; 21.11.2022 всумі 14540,00 грн на підставі податкової декларації № від 06.10.2022; 20.02.2023 в сумі 41205,00 грн на підставі податкової декларації№ від 05.02.2023.

Водночас, позивач не надала доказів сплати податкового зобов`язання.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана податкова вимога від 28.04.2023 №0-1631 станом на день її прийняття сформована з дотриманням приписів статті 59 ПК України, Порядку №610, за наявності фактичних та правових підстав, є правомірною та такою, що прийнята відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, доводи позивача як платника податків про неправомірність зазначеної вимоги та порушення її прав не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги належить відмовити.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування податкової вимоги - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова