Справа № 303/10128/24
Суддя: Куцкір Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ряд. стат. звіту - 13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

представника позивача Соколовська Ю.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 до громадянина російської федеоації ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до громадянина російської федеоації ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позов мотивований тим, що відповідач був виявлений та затриманий 02.07.2024 року, біля 19 години прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) на напрямку 300 прикордонного знаку, на околиці населеного пункту Біла Церква, на відстані 50 метрів до державного кордону (територія Великобичківської об`єднаної територіальної громади Рахівського району Закарпатської області), в межах прикордонної смуги, під час спроби незаконного перетину державного кордону з України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України» (далі КУпАП).

В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що у вищезазначеного іноземця відсутні документи, які б посвідчували (ідентифікували) його особу, підтверджували законність перебування на території України та давали право на виїзд з України встановленим законодавством порядком.

Вжитими первинними перевірочними заходами було з`ясовано, що згідно інформації, яка міститься у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», громадянин російської федерації ОСОБА_1 перетнув державний кордон України на в`їзд в Україну 20.11.2017 року у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Бачівськ» на підставі паспортного документу громадянина російської федерації НОМЕР_2 . Відомості про перетин державного кордону на виїзд з України зазначеним іноземцем у базі даних відсутні.

Також встановлено відсутність інформації в Єдиному державному демографічному реєстрі щодо наявності у громадянина російської федерації ОСОБА_1 законних підстав для перебування на території України, передбачених статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також щодо документування останнього посвідкою на постійне або тимчасове проживання в Україні, посвідченням біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту в Україні або якій надано тимчасовий захист в Україні.

Зважаючи на те, що підстав для законного перебування на території України, а також документів, які б посвідчували особу та давали право виїзду з України у відповідача не було, а також з огляду на те, що з 21.09.2023 дію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію та Виконавчого протоколу про порядок реалізації Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію зупинено, начальником НОМЕР_3 прикордонного загону було прийнято рішення про примусове видворення відповідача за межі території України.

В подальшому, НОМЕР_3 прикордонним загоном до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області було подано позовну заяву про застосування судом до відповідача такого заходу, як затримання його з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2024 (справа № 303/5741/24, провадження 2-а/303/49/24) ухвалено затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців, а саме до 01.01.2025 року (включно).

10.07.2024 відповідача ОСОБА_1 було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України, де особа наразі утримується.

Таким чином, представник позивача просить суд продовжити строк затримання відповідачу ОСОБА_1 на 6 місяців, тобто до 01.07.2025 року.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2024 відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з обов`язковою участю сторін.

Представник позивача Соколовська Ю.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в режимі відеоконференції заперечив проти задоволення позову, оскільки він перебуває у стані затримання на протязі 6 місяців.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї документами та з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2024 року затримано громадянина російської федерації ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком до 6 (шість) місяців, а саме до 01.01.2025 року (а.с. 12-16).

Рішенням начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу від 03.07.2024 року примусово видворено за межі території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 (а.с. 17, 18).

Рішенням начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу від 09.07.2024 року поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 (а.с. 19, 20).

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 22.08.2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.204-1 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень (а.с. 21-23).

Із відповіді на запит №02.1/14062-24-Вих від 23.10.2024 року ГУДМС у Закарпатській області вбачається, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 документований тимчасовою посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_4 виданою 16.09.2004 року (а.с. 31-33).

Рішенням ГУ ДМС України у Закарпатській області від 19.12.2024 року, номер 7 та від 19.12.2024 року, номер 8, відповідачу ОСОБА_1 відкликано дозвіл на імміграцію в Україну та відкликано посвідки на постійне проживання (а.с. 40, 41).

Із листа адміністрації Державної прикордонної служби України слідує, що у звязку з актом відкритої військової агресії російської федерації проти України та запровадження правового режиму воєнного стану, дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією розірвано, а діяльність посольств та консульських установ держави-агресора на території України припинена. З огляду на зазначене, на даний час унеможливлене надання органами дипломатичної служби України сприяння в інформуванні російської сторонни про затримання громадян росії (а.с. 42).

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Згідно із ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст.289 КАС визначено, що, за наявності обгрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Частини 12, 13 ст.289 КАС України встановлюють, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Так, судом встановлено, що адміністративний позов про продовження строку затримання особи позивачем подано у строк передбачений ч.12 ст. 289 КАС України.

Відтак, враховуючи відсутність у відповідача документів, які дають йому право на перетин державного кордону (виїзд з України), та документів на підтвердження законності перебування на території України, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав щодо продовження строку його затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України.

Відтак, з огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 19, 7277, 246, 250, 271, 272, 289, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити - повністю.

Продовжити строк затримання громадянину російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України на 6 (шість) місяців, а саме до 01.07.2025 року, включно.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: громадянин російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце перебування: АДРЕСА_2 пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Державної міграційної служби України.

Повний текст рішення виготовлено 27.12.2024 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір