Справа № 361/5240/23
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/5240/23
провадження № 2-а/361/37/24
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7184679 від 18 червня 2023 року, винесену інспектором 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Геращенком Н.Ю. (далі інспектор поліції), якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 18 червня 2023 року постановою серії ЕАС № 7184679 його, ОСОБА_1 , за порушення вимог п. 11.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із даною постановою позивач не згоден, оскільки ПДР України він не порушував, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, посилався на те, що 18 червня 2023 року рухався на автомобілі Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , по Броварському проспекту у м. Києві, проїхавши станцію метро Дарниця, він почав перелаштовуватися в ліву смугу руху, оскільки побачив людей, які ходили по проїжджій частині у світловідбиваючих жилетах та припаркований у крайній правій смузі руху автомобіль із увімкненим синім проблисковим маячком. Під`їхавши ближче, він побачив, як особи схожі на працівників поліції, здійснювали зупинку транспортних засобів, що рухалися в середній смузі руху. Правою смугою руху також рухалися транспортні засоби. Під`їхавши ще ближче, він побачив особу у світловідбиваючому жилеті із витягнутою рукою. Такий жест нагадав йому один із способів зупинки транспортних засобів. Перемістившись з лівої смуги руху у праву, а після цього у крайній правий ряд, усвідомлюючи, що здійснює зупинку транспортного засобу із порушеннями ПДР України, проте на вимогу співробітника поліції, як згодом виявилося інспектора поліції Геращенка Н.Ю., який склав 18 червня 2023 року постанову серії ЕАС № 7184679 за порушення ним (позивачем) вимог п. 11.5 ПДР України та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Під час розгляду справи на прохання позивача надати докази вчиненого ним адміністративного правопорушення, інспектор поліції його прохання проігнорував. Позивач вважає, що всупереч вимогам ст. ст. 251, 252, 68, 278, 279 КУпАП інспектором поліції розгляд справи про притягнення позивача до адміністративне правопорушення здійснено з порушенням законодавства, за відсутності доказів його вини, без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у суді позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити його позов повністю та скасувати оскаржувану ним постанову. У подальшому подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в місті Києві Бобошко О.П. у суді позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що при винесенні 18 червня 2023 року постанови серії ЕАС № 7184679 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП інспектор поліції Геращенко Н.Ю. діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та КУпАП, просив суд у задоволенні позову відмовити. Також подав до суду заяву про подальший розгляд цієї справи за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 червня 2023 року інспектором поліції Геращенком Назаром Юрійовичем винесено постанову серії ЕАС № 7184679 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 18 червня 2023 року о 00.17 год. у м. Київ по проспекту Броварський, 20, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі на дорозі, яка має три смуги в одному напрямку без наміру здійснити поворот чи розворот ліворуч, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України, тобто правила виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

У ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 40 цього Закону № 580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення зазначеного вище Закону надають поліції право використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження своїх заперечень проти позову ОСОБА_1 , представник відповідача Департаменту патрульної поліції в місті Києві Бобошко О.П. долучив до відзиву на позов два DVD-диски із записами з нагрудних камер інспекторів поліції здійснені 18 червня 2023 року, перший диск (відеозапис 1) із записом у період з часу з 00.49 год до 2.42 год., другий диск (відеозапис 2) у період з часу з 01.06 год. до 05.45 год.

Із досліджених у судовому засіданні цих відеозаписів, що міститься на зазначених вище двох дисках, неможливо встановити факт порушення, яке інкримінується ОСОБА_1 та за яке відносно нього складено постанову серії ЕАС № 7184679 від 18 червня 2023 року, оскільки запису руху транспортного засобу, яким керує позивач, як вказано у даній постанові о 00.17 год. 18 червня 2023 року у крайній лівій смузі руху на дисках не вбачається.

Відеозапис 1 починається о 00.49 год. 18 червня 2023 року, на ньому зафіксовано працівника поліції у службовому автомобілі, враховуючи, що позивач зупинений о 00.17 год., та зафіксовано події, зокрема, перебування ОСОБА_1 у припаркованому автомобілі Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , його спілкування з працівниками поліції через зачинене вікно автомобіля, категорична відмова ОСОБА_1 пред`являти інспектору поліції свої документи, поведінка позивача, яка не відповідає загальноприйнятим у цивілізованому суспільстві нормам поведінки громадянина, його нетактовне спілкування з працівниками поліції, які є службовими особами державного органу, провокування ним працівників поліції, враховуючи їх спілкування із позивачем відповідно до норм законодавства, приниження позивачем честі та гідності працівників поліції, розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із вказаних відеозаписів встановити, що 18 червня 2023 року о 00.17 год транспортний засіб Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 рухався у крайній лівій смузі руху, та порушення позивачем вимог п. 11.5 ПДР України, за що його притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, неможливо, оскільки ці відеозаписи руху транспортного засобу під керуванням позивача та зупинки даного автомобіля не містять.

Позивачем ОСОБА_1 до відповіді на відзив додано три DVD-диски, із записом із нагрудних камер працівників поліції, отримані на адвокатський запит, на яких зафіксовані події, що відбувалися 18 червня 2023 року, зокрема, у період часу з 00.19 год. до 04.12 год. (диск підписаний ОСОБА_2 ), у період часу з 00.18 год. до 02.30 год. (диск підписаний ОСОБА_3 ) та у період часу з 01.45 год. до 05.30 год. (диск підписаний затримання).

Із досліджених у судовому засіданні відеозаписів, що містяться на зазначених дисках, зокрема, на диску, який підписаний ОСОБА_3 , вбачається, що запис розпочинається о 00.18 год. із нагрудної камери інспектора поліції, яка фіксує три смуги руху, у крайній правій смузі рухається транспортний засіб, інспектор поліції перебуває у другій смузі руху та зупиняє цей транспортний засіб; також видно як у крайній лівій смузі рухається інший транспортний засіб, який інспектор поліції теж зупиняє, після чого даний транспортний засіб здійснює перелаштування з крайньої лівої смуги руху у другу смугу руху, та коли до інспектора поліції під`їжджає цей транспортний засіб, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , останній через відчинене переднє ліве вікно автомобіля, запитує у інспектора поліції Ти, що безстрашний?, після чого у подальшому між ними відбувається спілкування: інспектор поліції повідомляє водія про те, що він рухається у період комендантської години та просить його пред`явити свої документи; після чого інспектор поліції повідомляє позивача про те, що він зупинений у зв`язку із порушенням ПДР України, а саме рух крайньою лівою смугою при вільних двох правих смугах руху, на що Волков А.Р. вимагає надати йому докази вчиненого ним правопорушення.

Інші відеозаписи на цих дисках є ідентичними відеозаписам, долученим представником відповідача до відзиву на позов, крім моменту затримання позивача ОСОБА_1 , що предмета доказування у даній адміністративній справі не стосується та судом не досліджується.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що фактично ним здійсненовиїзд на крайню ліву смугу руху, при наявності трьох смуг, оскільки він побачив людей, які ходили по проїжджій частині дороги у світловідбиваючих жилетах та припаркований у крайній правій смузі руху автомобіль із увімкненим синім проблисковим маячком, а також на те, що у крайній правій смузі руху рухалися інші транспортні засоби.

У п. 11.5 ПДР України встановлено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

За змістом ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що адміністративна відповідальність за порушення вимог п. 11.5 ПДР України, зокрема, виїзд на крайню ліву смугу для руху, настає лише, у випадку такого руху, якщо праві смуги руху вільні.

Із досліджуваного відеозапису, наданого самим ОСОБА_1 , достовірно встановити, що він умисно рухався у крайній лівій смузі, неможливо, оскільки із зазначеного відеозапису вбачається, що у крайній правій смузі рухається транспортний засіб, а у другій смузі руху стоїть інспектор поліції, який зупиняє транспортні засоби, що підтверджує доводи ОСОБА_1 на обґрунтування його позовних вимог та може свідчити про те, що рух транспортного засобу позивача у крайній лівій смузі руху є вимушеним, оскільки дві крайні праві смуги були зайняті.

Відповідачем не надано до суду належних доказів того, що ОСОБА_1 у час, зазначений в оскаржуваній постанові, о 00.17 год. 18 червня 2023 року рухався на транспортному засобі у крайній лівій смузі руху, при вільних двох правих смугах, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У ч. 1 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідач доказів на спростування заявлених ОСОБА_1 вимог та вказаних у позові обставин щодо руху останнього у крайній лівій смузі руху, суду не надав, доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у суді не спростував, доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України та вчинення ним саме вказаного адміністративного правопорушення суду не надав, оскаржувана постанова їх теж не містить.

Таким чином, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 неможливо встановити об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки відсутні належні докази вчинення позивачем саме цього правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності ґрунтуватися на припущеннях не може.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить такі ознаки: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Протиправність діяння є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Верховний Суд у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 520/2098/17 виклав правовий висновок та вказав на те, що уповноваженим суб`єктом, наділеним виключними дискреційними повноваженнями звільняти порушника від адміністративної відповідальності, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, у таких спірних правовідносинах, є виключно органи Національної поліції, як органи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, що передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на викладене, у випадку встановлення у ході розгляду справи адміністративним судом наявності правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення суд зобов`язаний закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7184679 від 18 червня 2023 року підлягає задоволенню, оскільки правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності саме за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. відповідачем у суді не доведена, а справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Позивачем ОСОБА_1 при подачі до суду цього адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Департаменту патрульної поліції в місті Києві на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 139, 205, 242 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7184679 від 18 червня 2023 року, винесену інспектором 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Геращенком Назаром Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дутчак І. М.