Справа № 724/4390/24
Суддя: Ахмедов Р. А.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/4390/24
Провадження № 2-а/724/31/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ахмедова Р.А.

за участю секретаря судового засідання: Сенік М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №3664269 від 15 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2024 року представник позивача - адвокат Боднарюк В.І. звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №3664269 від 15 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою поліцейського 2 взводу 1 роти батальйону БПП з обслуговування Чернівецької області УПП в Чернівецькій області ДПП Воробієвського О.О. від 15 грудня 2024 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 510 грн. Відповідно до описової частини постанови серії ЕНА №3664269, 15 грудня 2024 о 00:05 год. у с. Недобоївці вул.Н-03 321, водій ОСОБА_1 керуючи т/з не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху перед початком руху та здійснення маневру дрифту, чим порушив п.9.2 а ПДР України.

Позивач ОСОБА_1 не може погодитися із зазначеною постановою, при цьому вважає, що остання прийнята із грубим порушенням норм Конституції України, КУпАП. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Отже посадова особа уповноважена на розгляд справи про адміністративні правопорушення, повинна всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, у графі постанови «до постанови додаються» стоїть пропис «476077», таким чином фактично відсутні жодні посилання на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Позивач категорично не погоджується із зазначеним рішенням поліцейського, бо вважає себе невинним, а оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На підставі вищевикладеного просить: визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3664269 від 15.12.2024 року прийняту поліцейським УПП в Чернівецькій області ДПП рядовим поліції Воробієвським Олександром Олександровичем, за якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.; адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

19 грудня 2024 на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від представника Департаменту патрульної поліції Цопа А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що 15 грудня 2024 року, приблизно о 00:05 год. екіпажем патрульної поліції було виявлено, що водій автомобіля Audi д.н.з. НОМЕР_1 в Чернівецькій області, Дністровському районі, с. Недобоївці вул.Н-03 321, керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху перед початком руху та здійснення маневру дрифту, чим порушив п.9.2 а ПДР України. Поліцейський, встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, виніс постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказує, що на DVD диску з відеозаписом, який додається до відзиву, а саме на 13 хв. 04 сек. зафіксовано момент на якому поліцейським розпочато процедуру розгляду справи про адміністративні правопорушення та ознайомлено із правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідності до вимог ст.268, 289, 307-309 КУпАП. Всі наведеній у позовній заяві Позивачем підстави для скасування оскаржуваної постанови спростовується також наявним відеозаписом із нагрудної камери поліцейського. Факт вчинення адміністративного правопорушення наявний, не виконання п.9.2 а ПДР вважають доведеним твердженням. В діях Позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Інспектор поліції мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративного матеріалу. Постанова серії ЕНА №3664269 від 15.12.2024 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи Позивача безпідставні, необґрунтовані.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18.12.2024 відкрито провадження у справі; визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Позивач в судове засідання не з`явився, але від його представника Боднарюка В.І. на адресу суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути у його відсутності, а також у відсутності ОСОБА_1 , який заявлені позовні вимоги підтримує повністю, так як не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме не порушував вимог п.9.2 а ПДР. Ознайомлений із долученими до матеріалів справи відзивом на позовну заяву, вважає його не обґрунтованим, оскільки із долученого відеозапису не вбачається факту порушення водієм ОСОБА_1 п.9.2 а ПДР.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про день час та місце розгляду справи відповідно до ст.268 ч.1 КАС України, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що 15 грудня 2024 року поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Чернівецької області УПП в Чернівецькій області ДПП рядовим поліції Воробієвським О.О. винесено постанову серія ЕНА №3664269 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, за порушення п.9.2 «а» ПДР України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 15 грудня 2024 о 00:05 год. у с. Недобоївці вул.Н-03 321, водій ОСОБА_1 керуючи т/з не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху перед початком руху та здійснення маневру дрифту, чим порушив п.9.2 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1.3 та п.1.9 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За змістом п.9.2 «а» ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 9.4 ПДР, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом (пункт 1.10 ПДР).

Як вбачається зі змісту спірної постанови у провину позивачу ставиться порушення п. 9.2 «а» ПДР, зокрема не подання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху.

Однак з досліджених судом доказів, а саме відеозапису вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, вбачається, що поліцейським не зафіксований безпосередньо момент не подання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху, під керуванням водія ОСОБА_1 , на даному відеозаписі відображається лише факт підходу працівника поліції до водія припаркованого автомобіля та момент самого розгляду справи інспектором поліції на місці зупинки автомобіля, що унеможливлює однозначно констатувати факт вчиненого правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній справі відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Як встановлено судом, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Натомість, як вже було зазначено вище, до відзиву на позовну заяву, відповідачем долучено лише відеозапис, на якому зафіксовано момент коли поліцейським розпочато процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та ознайомлення з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Тобто, зафіксовані на даному відеозаписі події не можуть бути доказами вчинення адміністративного правопорушення, у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки не встановлюють наявність цього правопорушення, вину позивача у його вчиненні, а містять процедуру розгляду справи, що проходить вже постфактум, коли подія правопорушення вже відбулася.

Таким чином, наданий відповідачем відеозапис не може бути визнаний судом як належний доказ, оскільки з його змісту не підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, викладеного в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, який додається до відзиву, оскільки цей доказ будь-яким чином не підтверджує факт не подання позивачем, під час керування транспортним засобом, сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху та здійсненням маневру шрифту, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відсутні будь-які обгрунтовані підстави стверджувати, що надані представником відповідача докази направлені на дотримання процесуального стандарту доказування «доведення поза розумним сумнівом».

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що позивач порушив ПДР , а наданий відповідачем відеозапис не містить відомостей про обставини вчинення адміністративного правопорушення, позивач заперечує факт порушення ПДР, тому суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ст.ст. 77, 78 КАС України, а відтак суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а винесена поліцейським 2 взводу 1 роти батальйону БПП з обслуговування Чернівецької області УПП в Чернівецькій області ДПП Воробієвським О.О. постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА №3664269 від 15.12.2024 року, є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судом встановлено, що під час звернення з позовом до суду позивачем ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, понесені та доведені позивачем судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції.

Керуючись ст.ст.5, 6, 9, 14, 16, 72-77, 79, 132, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №3664269 від 15 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3664269 від 15 грудня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції Національної поліції, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Ернста, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його постановлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Ернста,3 .

Суддя: Р. А. АХМЕДОВ