Справа № 420/1459/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1459/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Одеса

Зала судових засідань № 22

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Поліщука О.В.

За участю сторін:

Від ГУ ДПС в Одеській області: Штомпель К.С.

Від ФО ПП ОСОБА_1 : Нікішев О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) до Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу у сумі 1419162,85грн. та за зустрічним позовом Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , в якій представник позивача просить суд стягнути з Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості з:

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 597650,64 грн. на бюджетний рахунок UА0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37607526, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Одеська міська ТГ/11010500;

- військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 50964,74 грн. на бюджетний рахунок UА0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37607526, отримувач коштів ГУК в Од. обл./11011001;

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 769187,47 грн. на бюджетний рахунок UАІ015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37607526, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Одеська обл./14060100;

- по адміністративним штрафам та іншим санкціям у розмірі 1360 грн. на бюджетний рахунок UА0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37607526, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Одеська міська ТГ/21081103.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024 року, справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 16.01.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання на 13.02.2024 року; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

01.02.2024 року до суду надійшло клопотання відповідача (сформоване в системі «Електронний суд» 31.01.2024 року) про продовження йому строку для подання відзиву на позовну заяву та доказів в обґрунтування позиції по справі на 20 днів з дня отримання копії відповідної ухвали.

Підготовче засідання, призначене на 13.02.2024 року було перенесено на 05.03.2024 року на задоволення клопотання відповідача, а потім на 12.03.2024 року також на задоволення клопотання відповідача.

Ухвалою суду від 05.03.2024 року продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 12.03.2024 року; продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

12.03.2024 року відповідач подав клопотання, в якому просив суд продовжити строк на подання відзиву до 22.03.2024 року та залучити до матеріалів справи копію висновку і доказів непрацездатності.

Ухвалою суду від 12.03.2024 року продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 19.03.2024 року включно.

Підготовче засідання, призначене на 12.03.2024 року було відкладено на 21.03.2024 року у зв`язку із неявкою відповідача.

Підготовче засідання, призначене на 21.03.2024 року було відкладено на 02.04.2024 року, у зв`язку із поданням представником відповідача клопотання про відкладення справи.

Підготовче засідання, призначене на 02.04.2024 року було відкладено на 09.04.2024 року у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м. Одесі та Одеській області.

02.04.2024 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ГУДПС в Одеській області, в якому просив суд: прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом по справі; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 19.11.2021 року № 28158/15-32-07-11, від 19.11.2021 року № 28159/15-32-07-11, від 19.11.2021 року № 28161/15-32-07-11.

Ухвалою суду від 08.04.2024 року зустрічну позовну заяву ФО-ПП ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень повернуто заявникові на підставі ст.ст. 177, 178 КАС України.

У підготовчому засіданні 09.04.2024 року було оголошено перерву до 16.04.2024 року за клопотанням представника відповідача.

10.04.2024 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ГУДПС в Одеській області, в якому просить суд:

- прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом по справі;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 28.07.2023 року № 18490/15322404, від 28.07.2023 року № 18467/15322404, від 28.07.2023 року № 18484/15322404, від 28.07.2023 року №18494/15322404, від 28.07.2023 року №18497/15322404, від 28.07.2023 року №18502/15322404.

Ухвалою суду від 15.04.2024 року прийнято до провадження зустрічний позов ФО-ПП ОСОБА_1 ; постановлено позовні вимоги ГУДПС в Одеській області про стягнення податкового боргу та позовні вимоги ФО-ПП ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень об`єднати в одне провадження в межах справи № 420/1459/24; встановлено ГУ ДПС в Одеській області строк для подання відзиву на зустрічний позов ФО-ПП ОСОБА_1 протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Підготовче засідання, призначене на 16.04.2024 року, було відкладено на 07.05.2024 року на задоволення клопотання представника позивача, а потім на 16.05.2024 року за клопотанням представника відповідача.

Підготовче засідання, призначене на 16.05.2024 року, було відкладено на 30.05.2024 року у зв`язку із відсутністю у приміщенні суду електропостачання, а потім на 06.06.2024 року у зв`язку із перебуванням судді М.М. Аракелян у відпустці.

Учасники справи були належним чином повідомлені про проведення підготовчого засідання 06.06.2024 року; представник ФО-ПП ОСОБА_1 06.06.2024 року подав заяву з проханням закрити підготовче провадження.

Ухвалою суду від 13.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті.

В обґрунтування первісного позову ГУДПС в Одеській області зазначено, що відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ФОПП ОСОБА_1 складає 1419162,85 грн. а саме: заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (б/к - 11010500) складає 597650,64 грн. (основний платіж - 446377,17 грн., штрафні санкції - 111594,29 грн., пеня - 56173,36 грн.) та виникла на підставі нарахування: податкове повідомлення-рішення №18502/15322404 від 28.07.2023 року на загальну суму 614144,82 грн.; заборгованість з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (б/к - 11011001) складає 50964,74 грн. (основний платіж - 37198,10 грн., штрафні санкції - 9299,53 грн., пеня - 4701,20 грн.) та виникла на підставі нарахування: податкове повідомлення-рішення № 18497/15322404 від 28.07.2023 року на загальну суму 50964,74грн.; заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (б/к - 14060100) складає 769187,47 грн. (основний платіж - 548388,67 гри., штрафні санкції - 145257,17 грн., пеня - 75541,63 грн.) та виникла на підставі нарахування: податкове повідомлення-рішення № 18490/15322404 від 28.07.2023 року на загальну суму 761027,47грн., податкове повідомлення-рішення № 18467/15322404 від 28.07.2023 на загальну суму 8160 грн.; заборгованість по адміністративним штрафам та іншім санкціям (б/к - НОМЕР_2 ) складає 1360 грн. та виникла на підставі нарахування: податкове повідомлення-рішення № 18494/15322404 від 28.07.2023 на загальну суму 1360 грн. У зв`язку із несплатою заборгованості, ГУДПС в Одеській області було винесено податкову вимогу від 20.09.2023 року форми «Ф» № -532, яка була надіслана ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням. Оскільки відповідач не сплатив борг, ГУДПС в Одеській області вважає, що кошти у сумі 1419162,85 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_1 у судовому порядку.

При цьому ГУ ДПС в Одеській області вказує на те, що пов`язані з проведеною перевіркою документи направлялися на адресу ФО-ПП заданими Державного реєстру фізичних осіб: за податковою адресою ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 зазначив, що підставою проведення перевірки, за наслідками якої прийняті податкові повідомлення-рішення від 28.07.2023 року №№18490/15322404, 18467/15322404, 18484/15322404, 18494/15322404, 18497/15322404, 18502/15322404, стягнення коштів на підставі яких заявляється у рамках позову Головного управління ДПС в Одеській області, став пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України та фактичною підставою для проведення позапланової перевірки ФО-ПП ОСОБА_1 є надходження від Єдиного Державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 17.12.2019 року №2109069. ОСОБА_1 посилається на те, що він 17.12.2019 року припинив свою господарську діяльність, як фізична особа - підприємець, про що було внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і припинив перебувати за адресою: АДРЕСА_1 і до 24.02.2022 року перебував за адресою своєї діючої реєстрації: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 вказує, що станом на 24.02.2022 року на його адресу не надходило будь-якої інформації про намір ГУДПС в Одеській області здійснити позапланову перевірку. ОСОБА_1 зазначає, що зі сплином 4-х років з дати припинення здійснення господарської діяльності в якості підприємця у нього вже були відсутні підстави вважати, що у контролюючого органу наявний такий намір. ОСОБА_1 посилається на те, що після 24.02.2022 року і по теперішній час з метою збереження своєї родини він перевіз своїх рідних поза межі України та з цього часу часто перебуває поза межами України, зокрема, перебував поза межами України в момент проведення перевірки, а тому, фізично не міг не тільки приймати в неї участь, а й знати про неї та надати на адресу контролюючого органу всі необхідні пояснення та документи. ОСОБА_1 зазначає, що про те, що він ніякої кореспонденції від контролюючого органу не отримував свідчать: додані до первісного позову копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, в яких відсутній підпис про їх отримання; акт перевірки - на 1 сторінці якого зазначено, що письмове повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та копія наказу про призначенню такої перевірки засобами поштового зв`язку доставлені не були, а на 14 сторінці якого відсутні підписи про отримання наданих до перевірки документів та отримання самого акту перевірки. ОСОБА_1 вважає, що при вказаних обставинах дії контролюючого органу з проведення документальної позапланової перевірки саме у невиїзний спосіб є протиправними, оскільки контролюючий орган мав розуміти, що: поспіль 4 роки з дати припинення здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 може не знаходитися за адресою її колишнього здійснення, що підтверджується доступними контролюючому органу відомостями про реєстрацію в іншому районі м. Одеса; в умовах введення та дії воєнного стану на території України протягом майже півтора роки воєнного стану та постійних ракетних обстрілів міста Одеси та Одеської області державою - терористом велика кількість людей, яка мешкали на території м. Одеси виїхали в інші області України чи взагалі поза її межі України, або змінили своє місце проживання в межах м. Одеси чи Одеської області. Таким чином, на думку ОСОБА_1 , контролюючий орган отримавши відомості про те, що ОСОБА_1 не отримує поштову кореспонденцію, надіслану на адресу минулого здійснення господарської діяльності, мав або надіслати її на адресу реєстрації, або виїхати на місце минулого здійснення господарської діяльності чи адресу реєстрації для з`ясування питань проведення перевірки, а не проводити невиїзну перевірку. ОСОБА_1 посилається на те, що внаслідок вказаних протиправних дій контролюючого органу він був позбавлений можливості бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення з питань, що виникають під час перевірки і за власного ініціативою надавати пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акт перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) акту підписати його із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення. ОСОБА_1 також зазначає, що він перебував у статусі фізичної особи - підприємця та основним видом його діяльності було надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, у нього були витрати, пов`язані із утриманням вказаного майна та інші витрати, які пов`язані із веденням господарської діяльності, відомості про які вказані в поданих деклараціях про майновий стан і доходи за 2017-2019 р.р. у сумах 1203231,20 грн., 1575389,66 грн., 904483,52 грн. у складі витрат цих звітних періодів. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що висновки контролюючого органу в акті про те, що ним не було документально підтверджено наявність витрат на суму 3683104,38 грн. не відповідають дійсності та спростовуються доданими до цього позову первинними документами, які не могли представлятися під час проведення перевірки з тієї причини, що він не знав про її проведення. Крім того, на думку ОСОБА_1 , контролюючий орган залишив поза увагою положення ст. 102 ПК України і не врахував, що він мав право перевіряти податкові періоди та самостійно визначати суму грошових зобов`язань платника податків протягом 1095 днів, враховуючи, що зупинення цих строків згідно положень п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України відбулося 18 березня 2020 року. З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає протиправним донарахування йому податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість та застосування штрафних санкції і нарахування пені.

Заперечуючи проти зустрічного позову, Головне управління ДПС в Одеській області зазначає наступне. На підставі п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності від 26.12.2019 року, відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 07.04.2023 року № 2318-п, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 26.12.2019 року, за результатами якої складено акт від 07.06.2023 року № 15633/15-32-24-04. Копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 2318-п від 07.04.2023 року та повідомлення від 10.04.2023 року № 183/24-04 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу ФОПП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 591 від 11.04.2023 року (лист рекомендований не вручений за закінченням встановленого терміну зберігання 15.05.2023 року). Також ГУДПС в Одеській області зазначає, що засобами поштового зв`язку надіслано запит щодо надання документів з переліком необхідних документів до перевірки № 4589/КПР/15-32-24-04-06 від 11.04.2023 року, який повернувся із позначкою «за закінченням терміну зберігання». ГУДПС в Одеській області вважає, що платника податків було повідомлено належним чином про проведення документальної позапланової перевірки. З урахуванням вищевикладеного, на думку представника ГУДПС в Одеській області, податковим органом здійснено всі необхідні заходи щодо забезпечення повноти збору податкової інформації при проведенні документальної позапланової перевірки, але ФОПП ОСОБА_2 не було проявлено розумної належної обачності при проведенні документальної перевірки та не надано до перевірки документи, як то передбачено діючим законодавством, які враховано при формуванні показників податкової звітності. ГУДПС в Одеській області зазначає, що ФОПП ОСОБА_1 до перевірки не наданні первинні документи щодо походження витрат, які пов`язані з отриманням доходу та підтверджені документами про їх оплату за перевіряємий період на загальну суму 3683104,38 грн., в тому числі за 2017 рік 1203231,20 грн., за 2018 рік 1575389,66 грн., за 2019 рік 904483,52 грн., а тому, контролюючим органом правомірно донараховано ОСОБА_1 податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, з військового збору, податку на додану вартість та застосовано штрафні санкції і в подальшому нараховано пеню. Крім того, представник ГУДПС в Одеській області звернув увагу суду, що ОСОБА_1 до позовної заяви було надано документи на підтвердження витрат (що пов`язані з утриманням майна), але з урахуванням веденням господарської діяльності від надання в оренду нерухомого майна та відсутності договорів з орендарями таких приміщень, виникають сумніви щодо правомірності здійснених витрат, не зрозуміло, яким чином відповідні витрати пов`язані з господарською діяльністю платника податків.

06.08.2024 року та в судовому засіданні 01.10.2024 року представником Сергеєва Д.С. були подані додаткові пояснення щодо витрат, пов`язані із утриманням вказаного майна та інші витрати, які пов`язані із веденням господарської діяльності, відомості про які вказані в поданих деклараціях про майновий стан і доходи за 2017-2019 р.р., та доказами, які, на думку ОСОБА_1 , підтверджують ці витрати та протиправність оскаржуваних ППР.

11.12.2024 року представником ГУДПС в Одеській області подані додаткові пояснення та докази щодо відповідних заяв про припинення та зняття з обліку ОСОБА_1 , як ФОП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін у вступному слові та судових дебатах, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79, пп. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, у зв`язку з надходженням від Єдиного Державного реєстру юридичних, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 26.12.2019 року, згідно наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 07.04.2023 року № 2318-п, Головним управлінням ДПС в Одеській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 26.12.2019 року ФОПП ОСОБА_1 .

ГУДПС в Одеській області посилається на те, що копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 07.04.2023 року № 2318-п, письмове повідомлення від 10.04.2023 року № 183/24-04 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та запит № 4589/КПР/15-32-24-04-06 від 11.04.2023 року щодо надання первинних документів для проведення перевірки направлені поштою ОСОБА_1 рекомендованим листом № 591 від 11.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , однак, поштове відправлення повернуто з відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання, на підтвердження чого контролюючий надав до суду копію поштового конверту з відміткою про його повернення адресату.

ГУДПС в Одеській області вважає, що ФО-ПП ОСОБА_1 належним чином повідомлений про проведення позапланової невиїзної перевірки за його податковою адресою: АДРЕСА_3 .

За результатами перевірки складено акт № 15633/15-32-24-04 від 07.06.2023 року, відповідно до висновків якого, встановлені наступні порушення з боку ОСОБА_1 :

- п.п. 177.1, 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, за 2017-2019 р.р. на суму 662958,80 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, пп. 162.1 ст. 162, п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п.п. 177.2, 177.4 ст. 177, п. 16-1 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податкові зобов`язання з військового збору, який сплачується фізичними особами-підприємцями за результатами річного декларування, за 2017-2019 р.р. на загальну суму 55246,57 грн.;

- п. 181.1 ст. 181, п.п. 183.1, 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено неподання реєстраційної заяви про реєстрацію платником податку на додану вартість;

- п. 181.1 ст. 181, п.п. 183.1, 183.2 ст. 183, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.п. 194.1.1 п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за січень-грудень 2018 року та січень-грудень 2019 року;

- п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - не збереження та не надання первинних документів для проведення документальної перевірки;

- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України - неподання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність.

На підставі висновків акту перевірки, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 28.07.2023 року № 18490/15322404 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим зобов`язанням на суму 548388,67 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 137097,17 грн.;

- від 28.07.2023 року № 18467/15322404 про застосування штрафних санкцій на суму 8160 грн. згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України;

- від 28.07.2023 року № 18484/15322404 про застосування штрафних санкцій на суму 340 грн. згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України;

- від 28.07.2023 року № 18494/15322404 про застосування штрафних санкцій на суму 1020 грн. згідно п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України;

- від 28.07.2023 року № 18497/15322404 про збільшення грошового зобов`язання з військового збору за податковим зобов`язанням на суму 37198,10 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 9299,53 грн.;

- від 28.07.2023 року № 18502/15322404 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за податковим зобов`язанням на суму 446377,17 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 111594,29 грн.;

- податкову вимогу від 20.09.2023 року № 0-1532 на загальну суму податкового боргу 1420224,85 грн.

ГУДПС в Одеській області посилається на те, що наказ, запит на отримання документів, акт перевірки, ППР та вимога про сплату боргу направлені поштою ОСОБА_1 рекомендованими листами за адресою: АДРЕСА_3 , однак, поштові відправлення повернуті з відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання, на підтвердження чого контролюючий надав до суду копії поштових конвертів з відміткою про їх повернення відправнику, тобто усі документи, що стосуються перевірки, були направлені ОСОБА_1 на податкову адресу, а не адресу реєстрації місця проживання.

Відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ФОПП ОСОБА_1 , з урахуванням переплати 16494,18 грн. та 234,09 грн., складає 1419162,85 грн., а саме:

- заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування складає 597650,64 грн. (основний платіж - 446377,17 грн., штрафні санкції - 111594,29 грн., пеня - 56173,36 грн.) та виникла на підставі нарахування: податкове повідомлення-рішення № 18502/15322404 від 28.07.2023 року;

- заборгованість з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування складає 50964,74 грн. (основний платіж - 37198,10 грн., штрафні санкції - 9299,53 грн., пеня - 4701,20 грн.) та виникла на підставі нарахування: податкове повідомлення-рішення № 18497/15322404 від 28.07.2023 року;

- заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) складає 769187,47 грн. (основний платіж - 548388,67 гри., штрафні санкції - 145257,17 грн., пеня - 75541,63 грн.) та виникла на підставі нарахування: податкове повідомлення-рішення № 18490/15322404 від 28.07.2023 року, податкове повідомлення-рішення № 18467/15322404 від 28.07.2023 року;

- заборгованість по адміністративним штрафам та іншім санкціям складає 1360 грн. та виникла на підставі нарахування: податкове повідомлення-рішення № 18494/15322404 від 28.07.2023 року, податкове повідомлення-рішення № 18484/15322404 від 28.07.2023 року.

Предметом судового розгляду у даній справі є вимоги адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у загальній сумі 1419162,85 грн. та вимоги зустрічного позову Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області від 28.07.2023 року №№ 18490/15322404, 18467/15322404, 18484/15322404, 18494/15322404, 18497/15322404, 18502/15322404, стягнення коштів на підставі яких заявляється в межах позову Головного управління ДПС в Одеській області.

При цьому, первісний позов ГУ ДПС в Одеській області обґрунтований доводами щодо узгодженості грошових зобов`язань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях від 28.07.2023 року №№ 18490/467/15322404, 18484/15322404, 18494/15322404, 18497/15322404, 18502/15322404, та як наслідок наявності підстав для стягнення цих грошових зобов`язань і пені в якості податкового боргу з ОСОБА_1 як фізичної особи-платника податків.

В свою чергу, вимоги зустрічної позовної заяви ґрунтуються на доводах щодо недотримання контролюючим органом умов, за якими такий орган набуває право на проведення перевірки, за наслідками якої винесені ППР від 28.07.2023 року №№18490/15322404, 18467/15322404, 18484/15322404, 18494/15322404, 18497/15322404, 18502/15322404.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформовано правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства. ВС у вказаній справі дійшов висновку, що у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, згідно яких, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому, у вказаній постанові ВП ВС визначено, що підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Суд у даній справі також підкреслює, що завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.

Таким чином, першочерговим критерієм, за яким оцінюються акти контролюючого органу, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Тобто, обставини щодо дотримання контролюючим органом процедури призначення та проведення перевірки підлягають першочерговому дослідженню та встановленню.

Суд акцентує увагу на тому, що надання судом оцінки всім важливим аргументам, що були передумовою прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного індивідуального акта, який є предметом судового контролю, є визначеною процесуальним законом гарантією справедливого судового розгляду, одним із елементів якого є мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Отже, суд у даній справі має спочатку надати оцінку підставам зустрічного позову в частині порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, за наслідками якої винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Надаючи оцінку доводам зустрічного позову щодо порушення контролюючим органом вимог законодавства при проведенні перевірки, за наслідками якої винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 28.07.2023 року №№18490/15322404, 18467/15322404, 18484/15322404, 18494/15322404, 18497/15322404, 18502/15322404, суд виходить з наступного.

Згідно п. 75. 1 ст. 75 Податкового кодексу України (в редакції на момент проведення оскаржуваної перевірки, далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до вимог пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені у статті 79 ПК України, згідно якої, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

В свою чергу, згідно п.п. 42.1, 42.2, 42.3, 42.5 ст. 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно облікових даних контролюючого органу (т.1, а.с.40-41), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був зареєстрований в якості Фізичної особи-підприємця 01.11.2021 року та державна реєстрація припинення підприємницької діяльності відбулась 17.12.2019 року.

У зв`язку з надходженням від Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 26.12.2019 року, згідно наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 07.04.2023 року № 2318-п, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 26.12.2019 року на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Суд зазначає, що ПК України не встановлює конкретного строку задля реалізації контролюючим органом права на проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України після виникнення відповідної підстави, а лише у пункті 102.1 статті 102 ПК України визначає, що контролюючий орган може провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

У період виникнення спірних правовідносин застосування статті 102 ПК України мало свої особливості, а саме: пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановив зупинення перебігу усіх строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно з пунктом 2 розділу II Закону № 2120-IX від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 17 березня 2022 року. Цим же Законом в ПК України були внесені певні зміни, зокрема, статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту: «На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Водночас, 07 березня 2022 року набрав чинності Закон України № 2118-IX від 03 березня 2022 року, яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 69, зокрема, підпункт 69.9 якого встановив, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Положення ПК України щодо зупинення усіх строків були чинними до 27 травня 2022 року (дата набрання чинності Законом України № 2260-IX від 12 травня 2022 року). З цього дня у податковому законодавстві з`явились винятки, на які зупинення строків не поширювалося, зокрема, щодо строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок.

Також суд звертає увагу, що Закон України № 2118-IX від 03 березня 2022 року шляхом доповнення підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пунктом 69, зокрема, підпунктом 69.2 встановив мораторій на проведення будь-яких видів перевірок. Такий «суцільний» мораторій діяв до 17 березня 2022 року, водночас мораторій на проведення документальних позапланових перевірок, що проводяться на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України остаточно був скасований з 27 травня 2022 року.

Висновки суду відповідають правовим позиціям Верховного Суду в постанові від 05 червня 2024 року у справі № 520/4882/23.

Застосовуючи такий висновок до спірних у справі правовідносин, суд виходить з того, що у зв`язку з надходженням від Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , у контролюючого органу виникло право на проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, реалізація якого до 27 травня 2022 року була фактично неможливою через дію запровадженого законодавцем мораторію на проведення такого виду перевірки.

Оскільки ПК України не встановлює конкретного строку для прийняття контролюючим органом наказу про проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, суд відхиляє доводи позивача та приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що ГУДПС в Одеській області втратило право на проведення такої перевірки після припинення позивача, як ФОП.

Суд приходить до висновку, що у контролюючого органу були законні підстави для проведення перевірки позивача відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а також про те, що така перевірка могла бути здійснена, з урахуванням строків давності та продовження таких строків для проведення перевірки, у зв`язку із введеним мораторієм на її проведення.

Водночас, суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, згідно яких, нормами ПК з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

ВП ВС в постанові від 08.09.2021 року у справі № 816/228/17 зазначив, що відповідно до пункту 79.3 статті 79 ПК присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова. Незважаючи на необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній все ж має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК, відповідно до якого платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом. За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка (пункт 79.5 статті 79 ПКУ).

Отже, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 дійшла висновку, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (формальна підстава).

Крім того, у наведеній постанові також звернуто увагу на те, що у питаннях дотримання контролюючими органами процедури проведення перевірки, істотне значення має встановлення обставин забезпечення платникам податків можливості реалізувати їх права, передбачені Податковим кодексом України, а у разі їх порушення - чи могло це істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті рішення.

В свою чергу, згідно постанов Верховного Суду (зокрема, але не виключно, постанови від 13 травня 2022 року у справі № 640/32377/20, від 25 травня 2023 року у справі № 640/32632/20, від 10 жовтня 2023 року у справі № 640/3156/21, від 19 листопада 2024 року у справі № 640/10280/20, від 31 травня 2024 року у справі № 826/306/15) невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про невиїзну перевірку до початку її проведення призводить не лише до визнання незаконною перевірки, але й відсутності правових наслідків такої (незаконність прийнятих контролюючим органом за наслідками проведення перевірки рішень).

Таким чином, Верховний Суд у питанні застосування положень пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України у взаємозв`язку з пунктом 42.2 статті 42 ПКУ дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб саме до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Зміст висновків наведених постанов також свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд переходити не може.

Застосовуючи наведені вимоги чинного законодавства на час виникнення спірних правовідносин та висновки Верховного Суду до обставин даної справи, суд виходить з наступного.

У спірному випадку контролюючим органом була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФО-ПП ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

ГУДПС в Одеській області посилається на те, що копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 07.04.2023 року № 2318-п, письмове повідомлення від 10.04.2023 року № 183/24-04 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та запит № 4589/КПР/15-32-24-04-06 від 11.04.2023 року щодо надання первинних документів для проведення перевірки направлені поштою ОСОБА_1 рекомендованим листом № 591 від 11.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , однак, поштове відправлення повернуто з відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання, на підтвердження чого контролюючий надав до суду копію поштового конверту з відміткою про його повернення адресату.

Досліджуючи копію наведеного поштового конверту з відміткою про його повернення адресату, судом встановлено, що це поштове відправлення було надіслано ГУДПС в Одеській області та адресовано ОСОБА_1 .

Проте, сама по собі копія поштового конверту, який направлявся ОСОБА_1 , з відміткою про його повернення ГУДПС в Одеській області, не свідчить про те, що податковим органом дійсно направлялись ОСОБА_1 наказ про проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки та запит про надання документів.

Суд звертає увагу на те, що контролюючим органом до суду не надано жодного доказу (зокрема, реєстру поштових відправлень з описом документів та з відміткою про прийняття відділенням поштового зв`язку), який би підтверджував, що контролюючим органом дійсно ОСОБА_1 направлялись наказ про проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки та запит про надання документів.

Крім того, суд зазначає, що зі змісту наведеного вище конверту вбачається, що він направлявся ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

В свою чергу, згідно облікових даних контролюючого органу, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був зареєстрованим в якості фізичної особи-підприємця 01.11.2021 року та за адресою: АДРЕСА_3 перебував на обліку в податковому органі, як за неосновним місцем обліку (а.с.40-41 т.1).

Згідно п. 63.3 ст. 63 ПК України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Тобто, неосновне місце обліку - місце розташування (реєстрації) підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

ОСОБА_1 за податковою адресою: АДРЕСА_3 перебував на обліку в податковому органі, як за неосновним місцем обліку, та 17.12.2019 року проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 .

При цьому, під час судового розгляду справи ГУ ДПС в Одеській області також підтверджено, що ОСОБА_1 звертався до податкового органу із заявою про ліквідацію та зняття з обліку за адресою: АДРЕСА_3 , на підтвердження чого до суду надано відповідну заяву ОСОБА_1 , яка датована 26.12.2019 року.

Водночас, з довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради та на підставі даних отриманих судом щодо місця проживання ОСОБА_1 , судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31.01.2018 року по теперішній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (т.1 а.с.53, т.2 а.с.20), отже саме за цією адресою після зняття з обліку за іншою податковою адресою ОСОБА_1 мав бути повідомленим про підстави призначення податкової перевірки та необхідність подання документів на запит ГУ ДПС в Одеській області.

Суд враховує, що спірна перевірка проведена в період дії в Україні воєнного стану, а саме на підставі рішення від 07.04.2023 року в період з 25.05.2023 року по 31.05.2023 року, та згідно даних копії закордонного паспорту ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , у цей період він перебував поза межами території України (т.2, а.с.21-37).

За таких обставин, суд у даній справі позбавлений можливості констатувати, що необізнаність платника про проведення перевірки відбулась через нехтування або ухилення від виконання обов`язку добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції без поважних причин.

Докази направлення усіх документів, що стосуються призначення та проведення невиїзної документальної перевірки за адресою реєстрації місця проживання фізичної особи ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

Покликання ГУ ДПС в Одеській області на те, що відповідачу були направлені усі документи на адресу за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (т.1, а.с.4) суд відхиляє, оскільки до позовної заяви відповідного доказу не надано, натомість, надано витяг згідно бази даних ІКС «Податковий блок» стосовно ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця (т.1, а.с.40-41).

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що копія поштового конверту, який направлявся ОСОБА_1 , з відміткою про його повернення ГУДПС в Одеській області, не може бути визнана судом допустим, достовірним та достатнім доказом щодо отримання направлення та вручення ОСОБА_1 наказу про проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки та запиту про надання документів до перевірки.

Відсутність доказів щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час проведення документальної невиїзної перевірки (до початку такої перевірки (враховуючи, зокрема час поштового обігу кореспонденції), що забезпечило б його право бути присутнім під час проведення перевірки та надати документи, пов`язані з предметом перевірки) свідчить про наявність порушення процедури проведення перевірки, яке істотно вплинуло на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані рішення, оскільки контролюючий орган дійшов висновків про заниження платником податку військового збору, ПДФО, ПДВ виключно на підставі аналізу інформації, що міститься в базах даних контролюючого орану без урахування доказів, понесених платником податків витрат, пов`язаних з господарською діяльності, які такий платник податків був позбавлений можливості подати до контролюючого органу та надав до суду (виписки банку, договір купівлі-продажу нерухомого майна, договори оренди, акти приймання-надання послуг, платіжні доручення (а.с.141-250т.1, а.с.1-19,38-250 т.2, а.с.1-250 т.3, а.с.1-113 т.4).

Суд зазначає, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд не може переходити до оцінки наявних первинних документів, які ГУ ДПС в Одеській області не досліджувалися, та у такому випадку висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом, з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Відтак, відсутність доказів щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час проведення документальної невиїзної перевірки та необхідність подання документів на запит податкового органу, свідчить про невиконання вимог ст.79 ПК України. Акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який не є допустимим доказом, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню без перевірки порушення платником податків вимог ПК України, як підстави для донарахування сум грошових зобов`язань за ними.

Суд зазначає, що оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності проведення податкової перевірки і відсутності правових наслідків такої.

Суд зазначає, що доводи позивача у зустрічному позові щодо помилковості висновків податкового органу про непідтвердження понесених витрат у підприємницькій діяльності та надані докази, які, на його думку, підтверджують ці витрати, приймаються до уваги судом у даній справі лише в контексті істотності впливу порушення процедури проведення перевірки на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги зустрічного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.07.2023 року №№18490/15322404, 18467/15322404, 18484/15322404, 18494/15322404, 18497/15322404, 18502/15322404 підлягають задоволенню.

У даній справі задоволення зустрічного позову виключає повністю підстави для задоволення первісного позову про стягнення податкового боргу, оскільки податковий орган просить стягнути в якості податкового боргу грошові зобов`язання, визначені ППР від 28.07.2023 року №№18490/15322404, 18467/15322404, 18484/15322404, 18494/15322404, 18497/15322404, 18502/15322404 (основне зобов`язання та штрафні санкції і нарахована на ці зобов`язанню пеня). Враховуючи висновки суду про протиправність податкових повідомлень-рішень від 28.07.2023 року №№18490/15322404, 18467/15322404, 18484/15322404, 18494/15322404, 18497/15322404, 18502/15322404, підстави для стягнення грошових зобов`язань, які визначені цими ППР, відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.07.2023 року №№18490/15322404, 18467/15322404, 18484/15322404, 18494/15322404, 18497/15322404, 18502/15322404 слід задовольнити.

Внаслідок задоволення зустрічного позову, у задоволенні первісного позову Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення податкового боргу у сумі 1419162,85грн. слід відмовити.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з ГУДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 14191,63грн.

Керуючись ст. ст.139, 241-246, 250, 255, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Зустрічний позов Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_5 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; адреса: вул.Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 28.07.2023 року №18490/15322404, від 28.07.2023 року № 18467/15322404, від 28.07.2023 року № 18484/15322404, від 28.07.2023 року №18494/15322404, від 28.07.2023 року № 18497/15322404, від 28.07.2023 року №18502/15322404.

У задоволенні первісного позову Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 1419162,85грн. відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 14191(чотирнадцять тисяч сто дев`яносто одна)грн. 63 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено 27 грудня 2024 року.

Суддя М.М. Аракелян