Справа № 398/6993/24
Суддя: Голосеніна Т. В.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/6993/24
провадження №: 2-аз/398/1/24
УХВАЛА

Іменем України

"27" грудня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Голосеніної Т.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2024 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому позивач просить:

- скасувати постанову Олександрійського РТЦКта СП №326 від 12.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КупАП.

26.12.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову відповідно до якої заявник просить:

- зупинити стягнення на підставі виконавчого документа постанови №326 від 12.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КупАП.

Розгляд і вирішення заяви про забезпечення позову проводиться в порядку письмового провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши подану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1ст.153 КАС України, заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття та розгляду заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах. (ч. 1ст. 1 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України після одержання заяви про забезпечення адміністративного позову суд з`ясовує чи відповідає вказана заява вимогам ст.152,153 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року №9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року №2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; ймовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, проте не надав жодного доказу на підтвердження факту відкриття виконавчого провадження або вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання відповідно до постанови №326 від 12.12.2024 року, таким чином відсутні підстави вважати, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до частини сьомої статті 154 КАС України суд, із врахуванням частини десятої статті 169 КАС України, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заявником не надано документи, що підтверджують відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме: факт направлення або перебування оспорювальної постанови на виконанні у відділі ДВС Олександрійського району Кіровоградської області, суд дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

П О С Т А Н О В И В

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали про повернення заяви без розгляду, направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього адміністративного апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Т.В.Голосеніна