Справа № 160/24048/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/24048/24
(суддя Конєва С.О., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі №160/24048/24 за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 вересня 2024 року звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, згідно з яким, просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сапарової А.С. від 23.08.2024 року про закінчення виконавчого провадження ВП №73236711 від 07.11.2023р.;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом позову в сумі 6000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №73236711 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки вона винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення про здійснення з 26.12.2022 року виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки не виплата пенсійним органом позивачеві щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, яка передбачена Постановою КМУ №713, зумовлена обмеженням максимальним розміром пенсії позивача після виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року у справі №160/14473/23, а обмеження максимальним розміром пенсії позивача не було предметом розгляду у справі №160/14473/23, то позивач не позбавлений права оскаржити такі дії пенсійного органу в судовому порядку шляхом подання відповідної позовної заяви згідно з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що належне виконанням рішення від 18 вересня 2023 року у справі № 160/14473/23 - «виплата з 26.12.2022 року ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум», а не лише нарахування доплати без її виплати, оскільки таким чином відновлення порушених прав ОСОБА_2 , за якими він звертався до суду і які судом задоволено, не відбувається, що нівелює суть і значення адміністративного судового провадження, завершальною стадією якого і є виконавче провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду 18.09.2023 року у справі №160/14473/23, яке набрало законної сили 07.02.2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести з 26.12.2022 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум.

03.11.2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист на виконання вищенаведеного рішення суду (а.с.20).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.11.2023 року було відкрито виконавче провадження №73236711 з примусового виконання виконавчого листа №160/14473/23 від 03.11.2023 року (а.с.21).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №16979-8800/С-01/8-0400/24 від 20.03.2024 року представника позивача було повідомлено про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі №160/14473/23 та ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 07.02.2024 року до пенсії ОСОБА_1 з 26.12.2022 нараховано щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713, проте, оскільки наведеним рішенням суду не було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 щомісячну доплату відповідно до Постанови №713 у сумі 2000 грн понад максимальний розмір пенсії, визначений статтею 43 Закону №2262, тому перерахунок пенсії на виконання зазначеного рішення суду не призвів до збільшення розміру пенсійної виплати та доплата на виконання такого рішення суду відсутня (а.с.32).

26.03.2024 року та 30.05.2024 року позивачем були подані державному виконавцю заяви про вжиття заходів примусового виконання рішення суду у справі 160/14473/23 (а.с.25-28).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.07.2024 року за не виконання рішення суду на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.22-23).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на адресу органу ДВС було направлено лист «Про виконання рішення суду» №0400-010801-5/171571 від 20.08.2024 року, яким боржник повідомив державного виконавця про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 по справі №160/14473/23 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з нарахуванням щомісячної доплати 2000 грн. Доплата ОСОБА_1 по проведеному перерахунку на виконання рішення суду відсутня (а.с.24).

На підтвердження наведеної у вказаному листі інформації, пенсійним органом було надано перерахунок пенсії з 01.01.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 нараховано щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, підсумок пенсії (з надбавками) складає 32816,99 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 27068 грн (а.с.24-зворот).

У зв`язку з отриманням вищенаведеного листа, 23.08.2024 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №73236711 з підстав фактичного повного виконання рішення суду згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.14).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404 встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404 передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, пункт 1 частини четвертої статті 18 Закону №1404).

Частиною 1 статті 63 Закону №1404 встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

За приписами пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404 визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується учасниками справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду 18.09.2023 року у справі №160/14473/23, яке набрало законної сили 07.02.2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести з 26.12.2022 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на адресу органу ДВС було направлено лист «Про виконання рішення суду» №0400-010801-5/171571 від 20.08.2024 року, яким боржник повідомив державного виконавця про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 року у справі №160/14473/23 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з нарахуванням щомісячної доплати 2000 грн. Доплата ОСОБА_1 по проведеному перерахунку на виконання рішення суду відсутня (а.с.24).

На підтвердження наведеної у вказаному листі інформації, пенсійним органом було надано перерахунок пенсії з 01.01.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 нараховано щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, підсумок пенсії (з надбавками) складає 32816,99 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 27068 грн (а.с.24-зворот).

Викладені обставини свідчать про те, що пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії позивача із нарахуванням позивачу 2000 грн на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 року у справі №160/14473/23, та, у зв`язку із здійсненням такого нарахування відповідачем застосовано положення норми, яка передбачає виплату пенсії у межах максимального розміру пенсії визначеного Законом, та розмір якої в свою чергу склав 27068 грн.

Враховуючи те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 року у справі №160/14473/23 не вирішувалося питання щодо правомірності застосування відповідачем максимального розміру пенсії після здійснення перерахунку пенсії на виконання цього рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 зважаючи на те, що позивач не позбавлений права оскаржити такі дії пенсійного органу в судовому порядку шляхом подання відповідної позовної заяви згідно з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року у справі №160/24048/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва