Справа № 460/25154/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/25154/23 пров. № А/857/25636/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Затолочного В.С., Коваля Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року (судді Греська О.Р., ухвалену у письмовому провадженні в м. Рівне повний текст окремої ухвали складено 02.10.2024) у справі №460/25154/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року, яке набрало законної сили позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату з 01.02.2021 пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмолено.

23.07.2024 на адресу суду надійшла заява позивача в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення суду.

24.07.2024 Рівненським окружним адміністративним судом прийнято окрему ухвалу якою визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/25154/23 щодо повторного обмеження виплати належної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром з 01.02.2021 та в наступних перерахунках. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 процесуальний строк, встановлений судом для подання звіту про виконання судового рішення, встановлений окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 в адміністративній справі №460/25154/23 продовжено на 30 днів з дня вручення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області даної ухвали.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 30.09.2024 подало звіт на виконання окремої ухвали від 24.07.2024. У поданому звіті зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області знято граничне обмеження пенсії з 01.02.2021, як і зазначено у рішенні суду, про що свідчить перерахунок. Сума доплати на виконання рішення суду становить з 01.02.2021 по 30.11.2021 року 8550,10 грн. Зазначено, що заявником подано перерахунок пенсії не на 01.02.2021, як визначено рішенням суду. Заявникам подано перерахунок пенсії станом на 01.07.2024, який містить у собі суми індексації, які не підлягають до виплати враховуючи наступне. Оскільки Постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населенняу2023 році» та від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» чітко визначено, що індексація пенсії проводиться у межах максимальної величини, то у Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відсутні підстави включати індексації до виплати пенсії. Суми індексації не були предметом спору при вирішенні справи №460/25154/23. При вирішенні справи предметом розгляду було зняття максимального обмеження з 01.02.2021, яке було знято.

Оскаржуваною окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/25154/23 щодо повторного обмеження виплати належної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром з 01.02.2021 та в наступних перерахунках. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень. Установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Не погоджуючись із вказаною окремою ухвалою Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати окрему ухвалу. Вказує, що суми індексації не були предметом спору при вирішенні справи №460/25154/23.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статей 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частиною 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Приписами частини 5 статті 383 КАС України підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Частиною 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 5 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією із основних засад/принципів адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №460/25154/23 було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату з 01.02.2021 пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

З листів Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 25.04.2024, від 25.06.2024, від 03.07.2024, від 16.07.2024 та додатків до них встановлено, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/25154/23 проведено перерахунок пенсії. Внаслідок перерахунку, проведеного на виконання судового рішення, розмір пенсії з 01.02.2021 склав 18970,01 грн.

З доданих до листів розрахунків пенсії позивача встановлено, що під час проведення після 01.02.2021 перерахунків, розмір пенсії позивача обмежений максимальним розміром, а саме: з 01.01.2022 до виплати підлягає пенсія з обмеженням максимального розміру - 19340,00 грн, з 01.07.2022 - 20270,00 грн, з грудня 2022 року - 20930,00 грн, з 01.03.2024 - 23610,00 грн.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, що відповідач виконуючи рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №460/25154/23 у даній справі, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату з 01.02.2021 пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, здійснив перерахунок пенсії позивача, однак при здійсненні подальших перерахунків, після 01.02.2021, застосував обмеження максимального розміру пенсії. Тобто, не дивлячись на наявність рішення суду, яке набрало законної сили та є обґрунтованим та зрозумілим, відповідач обмежив розмір пенсії позивача, що є порушенням прав останнього, підтверджених рішенням суду, що набуло законної сили. З поданого звіту встановлено, що на виконання рішення суду пенсійним органом знято максимальне обмеження пенсії позивача за період з 01.02.2021 по 30.11.2021. Однак, як вже зазначалося судом, з доданих до матеріалів заяви листів та розрахунків пенсії встановлено, що при подальших перерахунках розмір пенсії ОСОБА_1 продовжує обмежуватися максимальним розміром. Таким чином, рішення суду не виконано у встановленому порядку.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява №60750/00, від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Враховуючи викладене, такі дії суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду, які полягають у обмеженні розміру пенсії, розцінюються як недобросовісні, оскільки полягають у порушенні процесуального обов`язку, який передбачений статтею 370 КАС України, суперечать завданню адміністративного судочинства та мають наслідком породження нових спорів у сфері соціального захисту населення, зокрема, пенсійного забезпечення.

Статтею 383 КАС України передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина 6 статті 383 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Отже, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Крім того, суд звертає увагу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, що відповідно до частини другої статті 249 КАС України у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем норм чинного законодавства при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №460/25154/23 у справі №460/25154/23, яке набрало законної сили.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки в суді першої інстанції встановлені порушення при виконанні рішення суду, яке набрало законної сили, а тому окрему ухвалу прийнято з додержанням норм процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 249, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року у справі №460/25154/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.С. Затолочний

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 24.12.2024