Справа № 380/4224/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

25 грудня 2024 року

м. Київ

справа №380/4224/24

адміністративне провадження № К/990/49277/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бучик А.Ю. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року

у справі №380/4224/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невнесенні до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення годувальника позивача ОСОБА_2 , виданої станом на 01 січня 2021 року від 28 червня 2023 року №с/11013, відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби не менше ніж 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років), та премії не менше ніж 35% від посадового окладу відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, наказу Міністра оборони України "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" від 07 червня 2018 року №260 (далі - Наказ №260) та рішення Міністра оборони України від 27 січня 2021 року №248/612 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2021 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення годувальника позивача ОСОБА_2 , станом на 01 січня 2021 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 19 квітня 1992 року №2262-ХІІІ (далі - Закон №2262-ХІІІ), статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ, положень постанови КМУ №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови КМУ №704, також про розмір процентної надбавки за вислугу років, про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою станом на 01 січня 2021 року та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 01 січня 2021 року, згідно з додатком 1 до телеграми Міністра оборони України №248/1210 від 04 березня 2022 року у 2022 році та додатком 1 до доручення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з, та враховуючи роз`яснення директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, викладеними в листі №423/6682 від 13 жовтня 2023 року, із зазначенням надбавки за особливості проходження служби у розмірі не менше ніж 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років та премії у розмірі не менше ніж 35% посадового окладу для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2021 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 19 грудня 2024 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою Верховного Суду.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного від 14 листопада 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено п`ятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копія зазначеної ухвали надійшла в особистий кабінет користувача підсистеми "Електронний суд" 18 листопада 2024 року, що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

У встановлений судом строк відповідач не звернувся до суду апеляційної інстанції із клопотанням про усунення недоліків, продовження строку для усунення недоліків, звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року у справі №380/4224/24 повернуто особі, яка її подала.

Вважаючи рішення суду апеляційної інстанції таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач вказує на те, що суд апеляційної інстанції протиправно повернув апеляційну скаргу, оскільки не врахував, що майновий стан відповідача, як розпорядника коштів другого рівня, не дав можливості своєчасно, у встановлений судом строк, сплатити судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, то суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною п`ятою статті 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно з частиною п`ятою статті 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно пункту 7 статті 251 КАС України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повертаючи 02 грудня 2024 року апеляційну скаргу у цій справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 14 листопада 2024 року було вручено представнику відповідача 18 листопада 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку документа до особистого кабінету через підсистему "Електронний суд", при цьому жодних клопотань від відповідача про усунення недоліків, про продовження строку для усунення недоліків, відстрочення або звільнення від сплати судового збору до суду не надходило. Таким чином, станом на 02 грудня 2024 року недоліки апеляційної скарги усунуті не були.

На думку колегії суддів, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 є суб`єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому труднощі в організації своєчасного виконання обов`язків працівників є недоліками внутрішньої організації роботи цього суб`єкта.

Також колегія суддів зауважує, що сукупність обставин у цій справі вказує на те, що відповідачем у спірний період не було вчинено усіх залежних та можливих від нього дій, які б свідчили про бажання та дійсний намір реалізації наданих законом процесуальних прав з метою здійснення апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції прийняв обґрунтоване рішення про повернення апеляційної скарги скаржнику, оскільки цим суб`єктом владних повноважень у встановлений судом строк не були усунуті недоліки апеляційної скарги.

Відтак, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення не викликає розумних сумнівів щодо правильного застосування норм процесуального права, Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Подібна позиція щодо визнання за аналогічних обставин касаційної скарги необґрунтованою висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 06 вересня 2023 року у справі №380/10699/23 та від 07 вересня 2023 року у справі №380/5859/23.

Суд враховує положення частини другої статті 298 КАС України, якою встановлено, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 5 частини 1, частиною 2 статті 333 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі №380/4224/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді А.Ю. Бучик

С.М. Чиркін