Справа № 160/24832/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
16.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ГІДРА-СЕРВІС до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вказана відповідачем в оскарженому рішенні причина неврахування таблиці даних є необґрунтованою та безпідставною, оскільки у своїх поясненнях позивачем було цілком достатньо зазначено підстав для прийняття рішення про врахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Крім цього, позивач зауважує, що відповідач не зазначив про жодний конкретний доказ, який досліджувався в процесі засідання комісії, і, який би слугував підставою для прийняття оскарженого рішення. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
26.09.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що відповідно до пунктів 15 Порядку
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРА-СЕРВІС» зареєстровано юридичною особою та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Видами економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРА-СЕРВІС» є основний: 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод, додаткові: 38.12 Збирання небезпечних відходів; 38.22 Оброблення та видалення небезпечних відходів; 39.00 Інша діяльність щодо поводження з відходами; 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.i.у.; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.
25.07.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІДРА-СЕРВІС» подано Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області таблицю даних платника податку на додану вартість.
Одночасно з поданням таблиці даних платника податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІДРА-СЕРВІС» було подано пояснювальну записку для врахування таблиці даних платника податку на додану вартість.
29.07.2024 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення №11495861/39279548 про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, яким відмовлено у врахуванні таблиці даних платника податку на додану вартість від 25.07.2024.
Вказане рішення обґрунтоване тим, що контролюючим органом отримано інформацію, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій: придбання товарів (робіт, послуг) у ризикових контрагентів за період 2023-2024 років; отримано податкову інформацію, що свідчить про виплату заробітної пл.
Не погоджуючись із оскарженим рішенням, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Кабінет Міністрів України 11.12.2019 року прийняв постанову №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Порядку №1165 встановлено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Так, за змістом пункту 2 Порядку №1165 таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (далі - Державний класифікатор), що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Відповідно до пункту 12-17 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
У таблиці даних платника податку зазначаються:
види економічної діяльності відповідно до КВЕД;
коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України;
коди послуг згідно з Державним класифікатором, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.
Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в електронний кабінет технічними засобами електронних комунікацій в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу, Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги (додаток 6).
У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
У разі прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платника податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з пунктом 19 Порядку №1165, комісії контролюючих органів приймають рішення про неврахування таблиці даних платника податку (додаток 7), врахованої відповідно до пунктів 16 та/або 18 цього Порядку, комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, врахованої відповідно до рішення про задоволення скарги щодо рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, що надсилається платнику податку в електронний кабінет технічними засобами електронних комунікацій в електронній формі, з дотриманням вимог Кодексу, Законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги, якщо:
стосовно платника податку прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (додаток 4), визначених у пунктах 1-5 додатка 1;
до контролюючого органу надійшла податкова інформація щодо невідповідності інформації, зазначеної в таблиці даних платника податку, видам економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності, кодам товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодам послуг згідно з Державним класифікатором, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України, яка свідчить про надання платником податку недостовірної інформації в таблиці даних платника податку.
Оцінюючи правомірність спірного рішення суд зауважує, що у силу пункту 17 Порядку № 1165 податковий орган зобов`язаний зазначити у рішенні про неврахування таблиці даних платника податку конкретну причину такого неврахування, а також навести детальну інформацію, що слугувала підставою для такого висновку.
Дослідивши оспорюване рішення суд встановив, що вказане рішення обґрунтоване таким: «отримано інформацію, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій: придбання товарів (робіт, послуг) у ризикових контрагентів за період 2023-2024 років; отримано податкову інформацію, що свідчить про виплату заробітної пл».
При цьому, суд зазначає, що у вказаному рішенні відповідач фактично наводить альтернативні підстави, які фактично за своєю суттю є різними підставами для відмови.
Також суд звертає увагу, що оскаржене рішення не містить посилання на перелік ризикових контрагентів, за якими податковим органом вказується про здійснення платником податку ризикових операцій: придбання товарів (робіт, послуг) за період 2023-2024 років, ані перелік (ПІБ, РНОКПП) працівників, щодо яких було отримано податкову інформацію, що свідчить про виплату заробітної плати менше законодавчо встановленого рівня.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, за загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
З вищевикладеного випливає, що оскаржене рішення про неврахування таблиці даних позивача не містить чіткого обґрунтування відносно чітких правових підстав для неврахування таблиці даних платника та конкретний перелік матеріалів, який би міг надати можливість прийняти рішення про врахування таблиці даних платника податку відповідачем.
Зазначення відповідачем як підставу для прийняття даного рішення: «отримано інформацію, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій: придбання товарів (робіт, послуг) у ризикових контрагентів за період 2023-2024 років; отримано податкову інформацію, що свідчить про виплату заробітної плати» не є інформацією, яка може відповідати критеріям ризиковості платника податку.
Тож, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.04.2023 року у справі №380/4746/22, від 31.05.2023 року у справі №280/1255/20.
Натомість, суд враховує, що позивач разом з таблицями даних надав контролюючому органу вичерпні письмові пояснення, у яких відобразив зміст та характер господарської діяльності підприємства з посиланням на укладені задля досягнення цієї мети господарські договори.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про неврахування таблиць даних платника податку на додану вартість №11495861/39279548 від 29.07.2024 прийнято всупереч нормам чинного законодавства.
Згідно з пунктом 22 Порядку №1165, таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.
З наведених нормативно-правових вимог вбачається, що врахування таблиці даних платника податку є законодавчо встановленим обов`язком для контролюючого органу, у разі скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку в судовому порядку.
Обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача відповідає завданням адміністративного судочинства та гарантує, що спір буде вирішений по суті остаточно.
Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 20.04.2023 року у справі №380/4746/22 та від 31.05.2023 року у справі №280/1255/20.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРА-СЕРВІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд зазначає, що позивачем при звернені до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 2422,40 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 26.11.2024.

Суддя О.В. Царікова