Справа № 520/24202/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 грудня 2024 року Справа № 520/24202/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром під. 3, пов. 2, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Яковенко Оксана Григорівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 10.09.2024 просить суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо неврахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення, а саме надбавки за службу в Силах спеціальних операцій, надбавки за специфічні умови проходження служби, премії, які відповідно до Довідок № 116 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/38), № 115 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/37) про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення та обчислення пенсії нараховувалися та виплачувалися йому під час проходження ним військової служби;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням при обчисленні пенсії додаткових видів грошового забезпечення, а саме надбавки за службу в Силах спеціальних операцій, надбавки за специфічні умови проходження служби, премії, які відповідно до Довідок № 116 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/38), № 115 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/37) про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення та обчислення пенсії нараховувалися та виплачувалися йому під час проходження ним військової служби;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Харківській області виплатити недоплачену пенсію ОСОБА_1 з 18.12.2023 року.

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (; адреса: 61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 2-й поверх) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правову допомогу у сумі 10000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, вчинено протиправні дії, які полягають у неврахуванні при обчисленні пенсії ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення, а саме надбавки за службу в Силах спеціальних операцій, надбавки за специфічні умови проходження служби, премії, які відповідно до Довідок № 116 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/ в/38), № 115 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/37) про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення та обчислення пенсії нараховувалися та виплачувалися йому під час проходження ним військової служби.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.3 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

До канцелярії суду через систему «Електронний суд» 23.12.2024 від представника позивача надійшло клопотання, в якому просив суд притягнути Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області до процесуальної відповідальності в порядку ст. 149 КАС України; кваліфікувати процесуальну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області під час розгляду справи, як визнання позову в порядку ст. 159 КАС України; вжити необхідних заходів для розгляду справи в розумні строки та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Так, копія ухвали про відкриття спрощеного провадження від 16.09.2024 надіслана Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа: "Документ в електронному вигляді "КАСУ Справи, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження (ухвала)" від 16.09.24 по справі №520/24202/24 (суддя Супрун Ю.О.) було надіслано одержувачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 16.09.24 23:00".

Представник відповідача правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд зазначає, що відповідачем не зазначено поважних причин неподання відзиву на позов, відповідно суд кваліфікує неподання відзиву на позов як визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, керуючись положеннями частини шостої статті 162 КАС України, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами.

Третя особа також не скористалася своїм правом подачі письмових пояснень по суті спору.

Щодо клопотання позивача в частині притягнення відповідача до процесуальної відповідальності в порядку ст. 149 КАС України, оскільки останнім не виконано свого процесуального обов`язку щодо надання суду витребуваних ухвалою доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 144 Кодексу адміністративного судочинства України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно частини 1 статті 145 Кодексу адміністративного судочинства України, заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Відповідно частини 3 статті 145 Кодексу адміністративного судочинства України, застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 1 та 2 статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень; 4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків; 2) неодноразового зловживання процесуальними правами; 3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів.

Аналіз наведених норм чинного процесуального законодавства дає підстава вважати, що застосування заходів процесуального примусу, обрання виду такого засобу, є правом суду, а не його обов`язком.

Між тим, підстави для витребування судом доказів і дії суду у разі їх ненадання, врегульовані положеннями статей 77 та 80 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами 1, 2, 4, 6 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно з частинами 3, 9 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Отже, враховуючи те, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено безумовний обов`язок суду застосувати заходи процесуального примусу за ненадання витребуваних судом доказів, та передбачено можливість у випадку їх ненадання визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про застосування до відповідача заходів процесуального примусу.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу не підлягає задоволенню.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Крім того, на тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді Супрун Ю.О., у щорічній відпустці.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01.03.2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року у військовій частині НОМЕР_4 , з 01.10.2022 року по 11.07.2023 року у військовій частині НОМЕР_3 , з 13.07.2023 по 05.08.2023 року у військовій частині НОМЕР_5 , що підтверджується військовим квитком НОМЕР_6 .

У період з 25.01.2023 по 01.03.2023 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення, оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецька область; Бахмутський район, м. Бахмут, що підтверджується довідкою №1758/6165 від 15.01.2024 року.

03.04.2022 року ОСОБА_1 , при виконанні бойового завдання, отримав поранення, яке відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 21.11.2022 року № 727/2122, визнано таким, що трапилось під час виконання обов`язків пов`язаних із захистом Батьківщини.

Наказам командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) №221 від 05.08.2023 року старшого сержанта ОСОБА_1 , водія автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти батальйону логістики військової частини НОМЕР_5 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 01 серпня 2023 року № 5 - РС за підпунктом "а" (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) з 05.08.2023 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертизою від 18.12.2023 року серії 12 ААВ № 335824, у зв`язку із отриманими пораненнями під час проходження військової служби, визнаний інвалідом третьої групи.

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Харківській області Подання про призначення пенсії від 08.01.2024 року № 6999.

До подання про призначення пенсії ІНФОРМАЦІЯ_1 було долучено: - заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності; - довідку до акту огляду МСЕК; - довідку ГВЛК від 24.06.2022 № 525; - витяг із наказу № 221; - грошовий атестат; - довідку від 09.01.2024 № 1758/6/37; - довідку від 09.01.2024 № 1758/6/38; - довідку б/н, що видана в/ч НОМЕР_5 .

З 18.12.2023 року позивач отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XI зі змінами.

В позовній заяві позивачем вказано, що відповідачем, згідно із змістом протоколу за пенсійною справою № від 18.12.2023 року, було прийнято рішення про призначення пенсії по інвалідності, проте, при обчисленні пенсії не було враховано додаткові види грошового забезпечення: 1) надбавку за службу в Силах спеціальниї операцй; 2) надбавку за специфічні умови проходження служби; 3) премії. В полях протоколу призначених для внесення вказаних відомостей залишено пропуски, хоча відповідні документи для обрахунку подавалися ІНФОРМАЦІЯ_1 . Пізніше 11.03.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківській області було здійснено перерахунок пенсії у зв`язку із необхідністю індексації, проте при обчисленні пенсії знову не було враховано додаткові види грошового забезпечення.

Позивач 07.05.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області із заявою про перерахункок пенсії до якої повторно було долучено довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення та обчислення пенсії.

Листом від 31.05.2024 року №16670-15674/О-02/8-2990/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області відмовлено у здійсненні перерахунку у зв`язку із тим, що документів з ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило, а отже підстави для перерахунку відсутні.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, яка полягає у неврахуванні при обчисленні пенсії додаткових видів грошового забезпечення відповідно до Довідок № 116 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/ в/38), № 115 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/37), позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено право громадяни на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 43 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 15.02.2007 за №135/13402, призначення (перерахунку) пенсій органами Пенсійного фонду України здійснюються на підставі документів, які надаються уповноваженими структурними підрозділами силових міністерств і відомств, в яких проходили службу військовослужбовці, і на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначаються пенсії необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів.

У пункті 2 розділу І цього Порядку визначено, що заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №3-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи, зокрема: грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З системного аналізу наведених вище норм права вбачається, що при призначенні пенсії військовослужбовцю за вислугу років чи інвалідності за нормами Закону №2262-ХІІ враховуються грошове забезпечення такої особи, яке вона отримувала на день звільнення. При цьому розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, в той час як посадовий оклад, оклад за військове звання та надбавка за вислугою років визначається у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням.

Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністра оборони України 07.06.2018 № 260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є, в тому числі, грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Отже, саме грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію обов`язково подається для призначення пенсії до органів Пенсійного фонду, визначає розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, що має враховуватися під час обчислення пенсії.

Як уже встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Харківській області Подання про призначення пенсії від 08.01.2024 року № 6999, до якого було долучено: - заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності; - довідку до акту огляду МСЕК; - довідку ГВЛК від 24.06.2022 № 525; - витяг із наказу № 221; - грошовий атестат; - довідку від 09.01.2024 №1758/6/37; - довідку від 09.01.2024 № 1758/6/38; - довідку б/н, що видана в/ч НОМЕР_5 .

На підставі вказаного подання позивачу з 18.12.2023 року призначено пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XI зі змінами.

Проте, відповідачем при призначенні пенсії не було враховані вказані довідки, які містять відомості про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення та обчислення пенсії, ані під час призначення пенсії по інвалідності, ані під час перерахунку пенсії 11.03.2024 року.

Отже, враховуючи те, що при призначенні пенсії позивачу не було враховано надані Довідки № 116 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/ в/38), № 115 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/37), суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії на підставі вказаних документів, які містять відомості про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії для призначення та обчислення пенсії.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо неврахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 складових грошового забезпечення, з яких обраховується пенсія, визначених у довідках № 116 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/ в/38) та № 115 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/37) про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які видані військовою частиною НОМЕР_3 , з урахуванням раніше виплачених сум пенсії, та як наслідок зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням складових грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, визначених у довідках № 116 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/ в/38) та № 115 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/37) про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які видані військовою частиною НОМЕР_3 з 18.12.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Відносно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача при обчисленні пенсії врахувати надбавку за службу в Силах спеціальних операцій, надбавку за специфічні умови проходження служби, премії, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Судовим розглядом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що відповідачем при обрахунку пенсії взагалі не було враховано довідки № 116 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/ в/38) та № 115 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/37) про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

При цьому, рішенням у даній справі зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням складових грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, визначених у довідках № 116 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/ в/38) та № 115 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/37) про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які видані військовою частиною НОМЕР_3 з 18.12.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Так, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у вищевказаній частині.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат не здійснюється в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач у позовній заяві просив суд стягнути з Головного управління пенсійного фонду у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у сумі 10 000,00 гривень.

При цьому, до суду не було надано документів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, з яких встановлюється обсяг наданих послуг та визначається розмір витрат на правничу допомогу.

Також, позивачем зазначено, що орієнтовний розрахунок суми витрат на професійну правову (правничу) допомогу адвоката, які позивач вже поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 10 000,00 гривень. В разі задоволення позовних вимог (повного, часткового), докази на підтвердження зазначених витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З огляду на викладене, суд не вирішує питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром під. 3, пов. 2, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо неврахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 складових грошового забезпечення, з яких обраховується пенсія, визначених у довідках № 116 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/ в/38) та № 115 від 09.01.2024 року (вих. №1758/в/37) про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які видані Військовою частиною НОМЕР_3 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром під. 3, пов. 2, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з урахуванням складових грошового забезпечення, з яких обраховується пенсія, визначених у довідках № 116 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/ в/38) та № 115 від 09.01.2024 року (вих. № 1758/в/37) про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які видані Військовою частиною НОМЕР_3 з 18.12.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 27.12.2024.

Суддя Супрун Ю.О.