Справа № 560/19328/24
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

26 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Шевчук О.П., розглянувши позовну заяву Приватного виконавця Лабчука Романа Михайловича до Відділення поліції № 1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділення поліції № 1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Відділення поліції № 1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо не внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення передбачене статтями 382, 388 Кримінального кодексу України - невиконання судового рішення та незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації стосовно керівника ТОВ "БУДМОНТАЖТЕЛЕКОМСИСТЕМ" ОСОБА_1 . Зобов`язати Відділення поліції № 1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за ознаками злочинів передбачених статтями 382, 388 Кримінального кодексу України - невиконання судового рішення та незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації стосовно керівника ТОВ "БУДМОНТАЖТЕЛЕКОМСИСТЕМ" ОСОБА_1 за невиконання рішення Господарського суду Хмельницької області № 924/667/21 та незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, а саме приховування арештованого автомобіля легкового FORD KUGA, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

Згідно пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною другою статті 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "суд, встановлений законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1); у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації (п. 7).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовими відносинами є ті відносини, що пов`язані з виконанням державою чи територіальними громадами своїх публічних функцій, зокрема, щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина; відносини, в яких домінує публічно-правовий інтерес; відносини, урегульовані нормами публічного права.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення позивача з цим позовом є бездіяльність Відділення поліції № 1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо не внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення передбачене статтями 382, 388 Кримінального кодексу України - невиконання судового рішення та незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації стосовно керівника ТОВ "БУДМОНТАЖТЕЛЕКОМСИСТЕМ" ОСОБА_1 .

Тобто, правовідносини виникли стосовно питання не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

Згідно із частиною першою статті 1 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне провадження, як зазначено у статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 24 Кримінального процесуального кодексу України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження бездіяльності посадових осіб щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР встановлений статтями 303, 307 Кримінального процесуального кодексу України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що потерпілим, заявником на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з пунктом 2 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчий суддя в праві постановити ухвалу, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію, в даному випадку, внести відомості до ЄРДР.

Таким чином, оскарження бездіяльності посадових осіб щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР відбувається в порядку кримінального судочинства.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, у межах спірних правовідносин позивач та відповідач діють як учасники, права і обов`язки яких, визначені кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим, а отже не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, у зв`язку з тим, що така справа повинна розглядатись місцевим загальним судом в порядку кримінального судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом приватного виконавця Лабчука Романа Михайловича до відділення поліції № 1 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяО.П. Шевчук