Справа № 420/36289/24
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 грудня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в місті Одесі в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військово-лікарської комісії м. Южне) щодо винесення постанови № 343 від 23.05.24 про придатність ОСОБА_1 до військової служби та скасування постанови ЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військово-лікарської комісії м. Южне) № 343 від 23.05.24 про придатність ОСОБА_1 до військової служби; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити ОСОБА_1 повторне проходження ВЛК з урахуванням доведених у суді обставин та доказів.

25 грудня 2024 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного висновку Військово-лікарської комісії м. Южне закріпленого у постанові № 343 від 23.05.24 про придатність ОСОБА_1 до військової служби до ухвалення рішення суду по суті справи та його вступу в законну силу; заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 примати до ухвалення рішення суду по суті та його вступу у законну силу вчиняти будь-які дії організаційно-розпорядчого та адміністративно-господарського значення, спрямованих на реалізацію оскаржуваної постанови ВЛК № 343 від 23.05.24.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що не погоджується з постановою Військово-лікарської комісії м. Южне № 343 від 23.05.24 про його придатність до військової служби, оскільки його стан здоров`я є поганим та фактично унеможливлює несення військової служби. Згідно з висновками лікарів КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради від 10.06.24, КНП «Южненська міська лікарня» Южненської міської ради від 19.11.24 та Клініки сімейного лікаря «Медея» від 20.11.24 йому необхідно: дозоване навантаження на праву нижню кінцівку (ногу) обмеження фізичного навантаження, ЛФК, зміцнення м`язів правого стегна, хода та навантаження із використанням наколінника з фіксацією надколінка та боковою, а також: повністю виключити тривалі навантаження на праву ногу, біг, глибокі присідання, рухи, що викликають больовий синдром, різкі та форсовані рухи в ділянці правого колінного суглоба та заняття спортом. Тому, у разі призову на військову службу він буде фізично не в змозі витримати суворі фізичні навантаження, що може призвести до: його серйозних травм, як наслідок тривалого лікування у військовому шпиталі за державний кошт або летального кінця життя та життя інших військовослужбовців, які будуть надавати первинну медичну допомогу та евакуювати його з лінії бойового зіткнення. Позивач вказує, що наявні ознаки існування очевидної небезпеки заподіяння смертельної шкоди його здоров`ю та життю у разі його призову на військову службу до ухвалення рішення у даній справі або шкоди його правам та інтересам, як позивача і не вжиття таких заходів може значно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких він звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 154 КАС України, заява позивача про забезпечення позову розглянута в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В постанові від 22 лютого 2024 року по справі № 420/24340/23 Верховний Суд вказав, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

Верховний Суд в постанові від 09 лютого 2024 року по справі №420/5101/23 зазначив, що сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 77 КАС України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В постанові від 19.09.2024 року по справі №440/3038/24 Верховний Суд зазначив, що сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Так, предметом оскарження по даній справі є, зокрема, правомірність прийнятої відповідачем постанови № 343 від 23.05.24 про придатність ОСОБА_1 до військової служби.

При цьому, протиправність оскаржуваної постанови не є очевидною та підлягає доведенню в ході розгляду даної адміністративної справи, а тому, задоволення заяви про забезпечення позову у даному випадку буде вирішенням судом позовних вимог по суті та виходом за межі підстав для забезпечення позову, які передбачені ст. 151 КАС України.

Крім того, в обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали справи не свідчать про наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 420/36289/24 (вхід. № 77793/24 від 25.12.2024 року), в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя О.А. Левчук