Справа № 160/12036/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/12036/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2024р. у справі №160/12036/24
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

09.05.2024р. ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-8/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/12036/24 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін /а.с. 47/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що вона 04.02.2024р. звернулася до органів ПФУ із заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, однак рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №43 від 25.04.2024р. їй відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу, вважаючи таку відмову необґрунтованою і безпідставною та такою, що порушує її право, тому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №7 від 04.04.2024р. за результатами розгляду її заяви від 12.03.2024 р. про підтвердження стажу роботи в частині не зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 23.09.2002р. по 23.06.2003р., з 27.04.2007р. по 28.08.2007р. та з 01.09.2008р. по 30.09.2008р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області №43 від 25.04.2024р. про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до її пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоду роботи у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» з 23.09.2002р. по 30.09.2008р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області призначити на підставі заяви від 18.04.2024р. їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 зі зниженням пенсійного віку з 18.04.2024р., з урахуванням норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII та Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 23.01.2020 у справі № 1-5/2018 (746/15).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2024р. у справі №160/12036/24 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №7 від 04.04.2024р. в частині не зарахованих періодів роботи ОСОБА_1 , а саме: з 23.09.2002р. по 23.06.2003р., з 27.04.2007р. по 28.08.2007р., з 01.09.2008р. по 30.09.2008р.; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області №43 від 25.04.2024р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.04.2024р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 23.09.2002р. по 23.06.2003р., з 27.04.2007р. по 28.08.2007р., з 01.09.2008р. по 30.09.2008р., що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та з урахуванням висновків суду; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 605,6грн. та з ГУ ПФУ в Одеській області судовий збір у розмірі 605,6грн. (Суддя Кучма К.С.) /а.с. 93-97/.

Відповідач - ГУ ПФУ в Одеській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 30.08.2024р. за допомогою поштового зв`язку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу /а.с. 104-106/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Сафронова С.В., Чепурнов Д.В. /а.с. 116/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2024р. у справі №160/12036/24 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/12036/24 /а.с. 117/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 04.10.2023р. /а.с. 119/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024р. у справі №160/12036/24 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2024р. у справі №160/12036/24 залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги /а.с. 120/.

Відповідачем на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від 08.10.2024р. у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги було усунуто /а.с. 126, 127, 128/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024р. у справі №160/12036/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Одеській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2024р. у справі №160/12036/24 /а.с. 129/ і справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 19.11.2024р. /а.с. 130/, про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства /а.с. 131, 132, 133/.

Позивач - ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Карнаушенко А.А., у письмовому відзиві на апеляційну скаргу /а.с. 137-145/, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 15.07.2024р. у даній справі залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а положеннями ч. 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у справі, звернулася 04.02.2024р. із заявою про призначення пільгової пенсії до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Вищезазначена заява ОСОБА_1 була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Хмельницькій області 09.02.2024р. та рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області, №43 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

12.03.2024 р. з метою зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 23.09.2002р. по 30.09.2008р. звернулася із відповідною заявою та необхідними документами до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням №7 від 04.04.2024р. Комісія при Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області, повідомила позивача про результати розгляду її заяви про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах /а.с.23/, яким підтверджено періоди роботи з 24.06.2003р. по 26.04.2007р. та з 29.08.2007 р. по 31.08.2008 р. для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2. Однак, не зараховано періоди роботи з 23.09.2002 р. по 23.06.2003 р. та з 27.04.2007 р. по 28.08.2007 р., оскільки останні не охоплюються наказами про атестацію робочих місць та з 01.09.2008 р. по 30.09.2008 р., оскільки у відомостях про нарахування заробітної плати відсутня сплата внесків та сум нарахувань.

18.04.2024р. ОСОБА_1 , повторно звернулася із заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

25.04.2022р. Головним управлінням ПФУ в Одеській області розглянуто заяву позивача, за принципом екстериторіальності, та прийнято рішення №43, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного рішення №43 від 25.04.2024р. /а.с. 44/ вбачається, що ГУ ПФУ в Одеській області встановлено, що:

«Пенсійний вік, визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2), становить 52 роки.

Вік заявниці 57 років.

Необхідний страховий стаж, визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2), становить 25 років.

Необхідний пільговий стаж, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначений п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2), становить 10 років.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначається із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Страховий стаж особи становить 38 років 10 місяців 09 днів.

Пільговий стаж за Списком №2 особи становить 04роки 10 місяців 07 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до пільгового та страхового стажу зараховано всі періоди згідно наданих документів.

Пільговий стаж обчислено на підставі рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Працює.

Враховуючи вищезазначене, ГУ ПФУ в Одеській області прийнято №43 від 25.04.2024р. (далі- Рішення) про відмову у призначенні пенсій за віком відповідно до ст. 114 Закону у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату з 11.02.2027р…» /а.с. 44/.

Позивач не погодившись, з таким рішенням звернулася до суду з адміністративним позовом.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі врегульовано положеннями Конституції України, нормами Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням вимог щодо дії цих законів у часі.

Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України, передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону № 2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Натомість пунктом «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі- Закону № 1788-ХІІ) в чинній редакції, з урахуванням висновків Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV- з іншого, в частині страхового стажу для набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах (30 років та 25 років), що має вирішуватися в правовому полі на користь людини, що повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20.

Частиною 2 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст. 100 цього Закону.

Згідно зі ст. 100 Закону № 1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст. ст. 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Частиною 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі - Порядок №383).

Пунктом 1 Порядку №383 передбачено, що згідно з пунктом другим Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список № 1) та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список №2), затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Цей Порядок регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» ст.13 та ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пунктів 3, 8, 10 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637.

В свою чергу, з оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 23.01.2024 року №57 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах вбачається, що до пільгового стажу не враховано період роботи з 23.09.2002р. по 23.06.2003р. та з 27 04.2007р. по 28.08.2007р., оскільки відсутня атестація робочого місця та з 01.09.2008р. по 30.09.2008р. відсутня сплата внесків та сум нарахувань.

Щодо відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача з 23.09.2002р. по 23.06.2003р. та з 27 04.2007р. по 28.08.2007р. у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», оскільки відсутня атестація робочого місця, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалах справи відповідно до довідки ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» №162 від 27.02.2009 року уточнюючу особливий характер роботі або умови труда, необхідних для призначення пільгової пенсії /а.с. 28/, яка надана ОСОБА_1 в тому , що вона працювала повний робочий день на посаді « З 23.09.2002р. по 15.01.2003р. (3 місяця 22 дні) - хіміком в санітарній лабораторії, у виробництві лакофарбової продукції із застосуванням органічних розчинників, що передбачено списком №2 розділ Х підрозділом А пунктом 3 шифр 2110А30-1754 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 62.

З 16.01.2003р. по 27.04.2007р. (4 роки 3 місяці 11 днів)- хіміком в санітарній лабораторії, у виробництві лакофарбової продукції із застосуванням органічних розчинників, що передбачено списком №2 розділ Х підрозділом А пунктом 3 шифр 10А.3-3 до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36.

З 27.04.2007р. по 30.09.2008р. (1рік 5 місяців 3 дні)- провідним інженером у санітарній лабораторії, у виробництві лакофарбової продукції із застосуванням органічних розчинників, що передбачено списком №2 розділу Х підрозділом А пунктом 3 шифр 10А.3-3 до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. № 36.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992р. атестацію робочих місць здійснено.

Накази по заводу № 57 від 24.06.2003р., № 80 від 29.08.2007р….»

Зазначені періоди роботи позивача також підтверджуються записами у її трудовій книжці серії НОМЕР_1 /а.с. 14-17/.

При цьому, з приводу зарахування лише підтверджених періодів з 24.06.2003р. по 26.04.2007р., з 29.08.2007р. по 31.08.2008р. роботи згідно уточнювальній довідці №162 від 27.02.2009 року, уточнюючу особливий характер роботі або умови труда, необхідних для призначення пільгової пенсії виданою ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» інформації про атестацію робочих місць, колегія суддів звертає увагу на наступному.

Відповідно до ст.13 Закону України Про охорону праці, пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442, роботодавці зобов`язані проводити атестацію робочих місць за умовами праці.

При цьому законодавець поклав відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, організацій.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1 або № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

У той же час, працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

За правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - за результатами атестації робочих місць як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Виходячи з викладеного, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у наведеній вище постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Зважаючи на викладене, відсутність в уточнювальній довідці №162 від 28.02.2019 року уточнюючу особливий характер роботі або умови труда, необхідних для призначення пільгової пенсії, виданою ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» інформації про атестацію робочих місць за період роботи позивача з 23.09.2002 по 23.06.2003р. на посаді хіміка санітарної лабораторії та з 27.07.2007р. по 28.08.2007р. року на посаді провідного інженера санітарної лабораторії не може бути підставою для відмови у зарахуванні цього періоду як пільгового.

Щодо відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.09.2008 року по 30.09.2008 року у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», оскільки за вересень 2008р. немає сплати внесків та сум нарахувань, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом пункту 1 частини першої статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, які працюють на підприємствах, установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання.

Частиною першою статті 15 вказаного Закону передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині 1 статті 12 цього Закону.

Пунктом 1 частини першої статті 14 Закону передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, в тому числі на підприємствах, установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України.

Частиною другою статті 17 Закону №1058-IV передбачено, що до обов`язків страхувальників віднесено, зокрема, нарахування, обчислення і сплата в установлені строки та в повному обсязі страхових внесків.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частини 2 цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків врегульовує стаття 20 Закону №1058-IV якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працювала позивач у спірний період.

Оскільки законодавством покладено обчислення та сплату страхових внесків на підприємство-страхувальника, позивач позбавлена можливості самостійно сплатити ці страхові внески. У зв`язку з чим вона не може нести відповідальність за неналежне виконання роботодавцем своїх обов`язків по сплаті обов`язкових платежів.

Як наслідок, не виконання обов`язків роботодавця по сплаті страхових внесків, не може ставити в залежність та бути підставою для позбавлення позивача права на пенсійне забезпечення.

Висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а та від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

За таких обставин, не виконання обов`язків роботодавця по сплаті страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до страхового стажу позивача періоду його роботи з 01.09.2008 р. по 30.09.2009р.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що до пільгового стажу за Списком №2, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, підлягає зарахуванню період роботи позивача з 23.09.2002 по 23.06.2003р. на посаді хіміка санітарної лабораторії та з 27.07.2007р. по 28.08.2007р. року на посаді провідного інженера санітарної лабораторії, та період з 01.09.2008 р. по 30.09.2009р. підлягає зарахуванню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №№43 від 25.04.2024р., яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

При цьому, зважаючи на те, що розрахунок стажу роботи віднесено до дискреційних повноважень Пенсійного фонду, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 період її роботи з 23.09.2002р. по 23.06.2003р., з 27.07.2007р. по 28.08.2007р. та період з 01.09.2008 р. по 30.09.2009р. у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.04.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2024р. у справі №160/12036/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана 25.12.2024р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов