Справа № 480/4972/24
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2024 року Справа № 480/4972/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, і просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України Сумській області щодо нарахування позивачу пенсії за віком з 2023 року без врахування трудового стажу та розміру оплату праці за 4 місяці роботи у 2019 році (вересень - грудень), у 2020 році (12 місяців), у 2021 році (січень - листопад);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії за віком з 26.07.2023 та провести перерахунок ОСОБА_1 з урахуванням трудового стажу та розміру оплату праці за 4 місяці роботи у 2019 році (вересень - грудень), у 2020 році (січень - грудень), у 2021 році (січень - листопад) та виплатити утворену заборгованість.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з березня 2000 року по листопад 2021 року працювала в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». При досягненні 60 річного віку позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Відповідно до відомостей особистого електронного кабінету сервісу Пенсійного Фонду України позивач дізналася, що для нарахування розміру пенсії за віком не враховано 4 місяці роботи у 2019 році, повністю не врахований період за 2020 рік, та не враховано 11 місяців 2021 року. Позивач вважає дії відповідача щодо нарахування позивачу пенсії за віком з 2023 року без врахування трудового стажу та розміру оплату праці за 4 місяці роботи у 2019 році (вересень - грудень), у 2020 році (12 місяців), у 2021 році (січень - листопад), оскільки позивач отримувала заробітну плату за вказаний період, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав.
Представник ГУ ПФУ в Сумській області подав клопотання про долучення доказів, у яких додатково зазначає, що ОСОБА_1 починаючи з 27.07.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, як отримувач пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Період роботи в ВАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. Фрунзе» за 4 місяці роботи у 2019 році (вересень - грудень), у 2020 році (січень - грудень), у 2021 році (січень листопад), не зарахований, оскільки в індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату страхових внесків за цей період. Отже, враховуючи викладене вище, провести перерахунок пенсії з 27.07.2023 із зарахуванням періодів роботи у в ВАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М. Фрунзе» за 4 місяці роботи у 2019 році (вересень - грудень), у 2020 році (січень - грудень), у 2021 році (січень - листопад), підстави відсутні.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Після призначення пенсії за віком, позивач 10.05.2024 звернулась до відповідача із зверненням, у якому просила надати відповідь стосовно того, чому не враховано у трудовий стаж період роботи позивача з вересня 2019 року по листопад 2021 року в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (а.с. 8).
Позивач не погоджується із діями ГУ ПФУ в Сумській області щодо не зарахування до страхового стажу та розміром заробітної плати за період роботи з 01.09.2019 по 30.11.2021 включно в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», у зв`язку із чим звернулась до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Також, ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: до 01.01.2004, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.
Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 (далі - Інструкція № 58), заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Суд звертає увагу, що спірний період, який не враховано відповідачем, а самез 01.09.2019 по 30.11.2021 включно з підстав відсутності доказів сплати страхових внесків роботодавця позивача в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», неправомірно не враховано до стажу позивача.
Надаючи правову оцінку зазначеному спірному періоду та зазначених підстав відмови у перерахунку пенсії, суд висновки відповідача вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків та про відсутність даних про підтвердження сплати внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування спірного періоду роботи, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Закон України №1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону України №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Згідно зі статтею 20 Закону України №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до приписів частини четвертої статті 24 Закону України №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Положеннями статті 62 Закону України №1788-XII встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Зазначена правова норма кореспондується з пунктом 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №58.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Як зазначено вище, згідно пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст. 20 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Відповідно до положень ст. 106 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач працювала з 01.07.2000 до 30.11.2021 включно в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на різних посадах, про що зазначено у трудовій книжці позивача серії № НОМЕР_1 від 07.09.1986 (а.с. 18- 24).
Крім того, згідно індивідуальних відомостей про ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивач з 01.07.2000 до 30.11.2021 включно працювала АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та відображено отриманої заробітної плати. Однак, АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», у спірний період, а саме з вересня 2019 року до листопада 2021 року включно, за позивача на було сплачено страхові внески (а.с. 33-35).
Суд зазначає, що внаслідок невиконання АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за період з 01.09.2019 до 30.11.2021 включно, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати права особи на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у виді заробітної плати покладені на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.
Суд зазначає, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року Про міжнародні договори свідчить про обов`язковість застосування національними судами України норм Конвенції.
Таким чином, враховуючи те, що підставою для не зарахування спірних періодів роботи позивача стала відсутність даних про підтвердження сплати внесків, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу спірний період роботи в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» з 01.09.2019 до 30.11.2021 включно.
З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що період роботи з 01.09.2019 до 30.11.2021 включно в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» підлягає зарахуванню до страхового стажу.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії за віком з урахуванням розміру оплату праці за 4 місяці роботи у 2019 році (вересень - грудень), у 2020 році (січень - грудень), у 2021 році (січень - листопад), суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.
Статтею 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, згідно якого середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи, починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Згідно індивідуальних відомостей про ОСОБА_1 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивач з 01.07.2000 до 30.11.2021 включно працювала АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та отримувала заробітну плату. Однак, АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», у спірний період, а саме з вересня 2019 року до листопада 2021 року включно, за позивача на було сплачено страхові внески (а.с. 33-35).
Враховуючи те, що позивач у спірний період, а саме з вересня 2019 року до листопада 2021 року включно працювала та отримувала заробітну плату від АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що підтверджується індивідуальними відомостями про ОСОБА_1 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії з урахуванням розміру оплати праці за періоди роботи позивача з 01.09.2019 до 30.11.2021 включно в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».
Стосовно позовних вимог щодо дати, з якої відповідач повинен здійснити перерахунок та виплату пенсії, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернулась 10.05.2024 до відповідача із зверненням, у якій фактично просила здійснити перерахунок та виплату пенсії із урахуванням до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.09.2019 по 30.11.2021 включно (а.с. 8).
Таким чином спірні правовідносини позивача із відповідачем виникли виключно після звернення 10.05.2024 про зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.09.2019 до 30.11.2021 включно в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», та перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням такого періоду. У межах даної справи позивачем не оспорюється рішення про призначення пенсії позивача з 27.07.2023, судом не досліджується, не є предметом розгляду позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, суд, з метою належного захисту прав позивача, у відповідності до ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.09.2019 до 30.11.2021 включно в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 10.05.2024 з урахуванням до загального страхового позивача та з урахуванням розміру заробітної плати період роботи з 01.09.2019 до 30.11.2021 включно в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», з урахуванням виплачених сум.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового, сплачену позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.09.2019 до 30.11.2021 включно в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та перерахунку розміру пенсії.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета