Справа № 160/26815/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені, та усунути недоліки позовної заяви.
21 жовтня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Позивачем подано уточнюючий позов, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не застосуванні абзацу 3 пункту 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168, а саме у не нарахуванні та не виплаті мені додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30 000 грн. на місяць пропорційно часу його участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період з 01.12.2023 по 08.02.2024;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити мені додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку 30 000 грн. на місяць пропорційно часу його участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у розмірі 68 275, 86 грн, з яких: з 01.12.2023 по 31.12.2023 -30 000 грн, з 01.01.2024 по 31.01.2024 -30 000 грн, з 01.02.2024 по 09.02.2024 - 8 275, 86 грн.
13 листопада 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що службовим листом начальника штабу - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2024 за вих. № 306/ фес/816 було також доведено, що з метою забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю, дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 наказав командиру військової частини НОМЕР_2 здійснювати нарахування та виплату додаткової винагороди за виконання завдань, визначених п. 1 службового листа від 29.01.2024 № 306/фес/760, а також за виконання завдань щодо боротьби з диверсійно розвідувальними групами. Також посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно із бойовим розпорядженням командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 11.02.2023 року за № БР-ОСУВ/ОГ/466дск/п особовий склад Військової частини НОМЕР_2 була залучена до складу сил і засобів та поставлено завдання відповідно до ст. 3, 8 Закону України "Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України".
Наказом відповідача від 26.12.2022 року №73/дск наказано службову діяльність організувати з урахуванням переведення на цілодобовий режим функціонування військової частини на час дії воєнного стану.
Наказом відповідача від 27.06.2023 року №339 затверджено функціональні обов`язки особового складу відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень Військової частини НОМЕР_2 , які наявні в матеріалах справи.
16.01.2024 на адресу військової частини НОМЕР_2 надійшов службовий лист тимчасово-виконуючий обов`язки начальника штабу - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2024 за вих. №306/фес/398, в якому було визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю, дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 наказав командиру військової частини НОМЕР_2 :
- комендантської служби, в тому числі на блокпостах;
- збору, охорони та супроводження військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених;
- охорони військових об`єктів (військових містечок; пунктів тимчасової дислокації; базових таборів; місць зосередження сил та засобів; станцій (місць) навантаження (розвантаження) військових вантажів, військово-медичних закладів);
Службовим листом начальник штабу - заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.01.2024 за вих. №306/фес/760 визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю, дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 наказав командиру військової частини НОМЕР_2 :
- комендантської служби, в тому числі на блокпостах;
- збору, охорони та супроводження військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених;
- охорони військових об`єктів (військових містечок; пунктів тимчасової дислокації; базових таборів; місць зосередження сил та засобів; станцій (місць) навантаження (розвантаження) військових вантажів, військово- медичних закладів);
- всебічного забезпечення ведення операцій, бойових (спеціальних) дій в частині супроводження військових вантажів.
Відповідно до службового листа начальника штабу - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2024 за вих. №306/фес/816 визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю, дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 наказав командиру військової частини НОМЕР_2 здійснювати нарахування та виплату додаткової винагороди за виконання завдань, визначених п. 1 службового листа від 29.01.2024 № 306/фес/760, а також, за виконання завдань щодо боротьби з диверсійно-розвідувальними групами.
Вважаючи протиправною невиплату додаткової винагороди, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 1 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
За ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» віл 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять, зокрема, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія).
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (далі Порядок) грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Відповідно до абз. 22 п. 2 розділу XXXIV на період дії воєнного стану додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
Спірні правовідносини врегульовано в т.ч. постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168 (далі Постанова №168), яка застосовується в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Згідно з п.2-1 Постанови №168 міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають:
порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови;
особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту.
-управління підпорядкованими підрозділами під час ведення (підготовки) бойових (спеціальних) дій тощо;
-охорона, оборона та всебічне забезпечення розгорнутих пунктів управління та їх елементів (в тому числі з забезпечення функціонування системи зв`язку, експлуатаційно-технічного обслуговування, логістичного, медичного, фінансово-економічного, юридичного, морально-психологічного, кадрового, документаційного забезпечення, забезпечення скритим управлінням військами, шифрованим та кодовим зв`язком, підтримки);
- протидія інформаційно психологічному впливу противника;
- вивчення та аналіз морально-психологічного стану особового складу підрозділів;
- інформаційний супровід діяльності та задоволення інформаційних потреб особового складу військових частин (підрозділів).
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2);
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3);
добросовісно (п. 5);
розсудливо (п. 6);
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).
Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21.
Таким чином, в наявності підтверджений факт виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань, що є підставою для виплати спірної додаткової винагороди.
Єдиними документами, які не передбачали право позивача на таку винагороду, є листи ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2024 № 306/фес/398, від 29.01.2024 №306/фес/760 та від 01.02.2024 № 306/фес/816, однак листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.05.2022 року у справі №440/170/20.
Отже, позивач є такою, щодо якої існував юридичний факт, який є підставою для виплати їй спірної допомоги за відповідні періоди. При цьому жодних обґрунтованих підстав для її невиплати судом не встановлено. Відповідно, позивач має право на отримання такої допомоги.
Подібне правозастосування здійснене Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 10.09.2024 року у справі №160/4419/24.
Водночас, розрахунок конкретного розміру додаткової винагороди відповідачем наразі не здійснювався, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є передчасними.
Доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду відхиляються судом з огляду на поновлення строку звернення разом з відкриттям провадження у справі. Підстав вважати передчасним такий висновок суду відповідачем не наведено, а судом не встановлено.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє частково позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 297, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко