Справа № 727/12588/24
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/99/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Бружа В.М.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 , де третьою особою виступає Управління патрульної поліції у м. Києві до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де третьою особою виступає УПП у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до відповідача Департаменту патрульної поліції, посилаючись на те, що 30 жовтня 2024 року поліцейським 2 взводу 6 роти 4 батальйону 1 полку УПП в місті Києві Департаменту патрульної поліції Ткачуком В.П., було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3377378 про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Позивач вказує, що відповідно до змісту вищевказаної постанови працівниками поліції було інкриміновано йому те, що він 30.10.2024 року об 21:30:21 год. в м. Києві, по вул. Жилянська, 107, керуючи транспортним засобом проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. «е» ПДР порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнала.

Вважає, що вищевказана постанова про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в спірній постанові обґрунтування його вини сформовано без посилання на докази, які б достовірно підтверджували наявність його вини у вчиненні вищевказаного інкримінованого працівниками поліції йому адміністративного правопорушення, зокрема матеріали справи, на його думку, не містять доказів того, що він проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора.

Крім цього, вказує, що працівниками полії не був проведений, передбачений законом розгляд справи про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та відповідно не встановлені обставини, які б свідчили про наявність в його діях складу вищевказаного адмінправопорушення, зокрема не досліджено зміст зібраних працівниками поліції доказів, не надано йому можливість надати пояснення з приводу обставин адмінправопорушення, а також не роз`яснено йому його, передбачені законом права та обов`язки, в тому числі й право скористатись послугами адвоката.

На снові викладеного, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3377378, винесену 30 жовтня 2024 року поліцейським 2 взводу 6 роти 4 батальйону 1 полку УПП в місті Києві Департаменту патрульної поліції Ткачуком В.П.; стягнути з відповідача Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на його користь судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак до його початку спрямував до суду заяву, відповідно до змісту якої просив суд розглянути справу у його відсутності, вимоги адмінпозову підтримує у повному обсязі.

Крім цього, згідно спрямованої до суду відповіді на відзив на адміністративний позов позивач ОСОБА_1 вказує, що представник відповідача як доказ на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, спрямував до суду відеозаписи з двох нагрудних камер №472396, №472891.

Разом з тим, позивач вказує, що вищезазначені відеозаписи з нагрудних бодікамер являються недопустимими доказами вчинення ним вищевказаного адмінправопорушення, оскільки працівниками поліції в оскаржуваній постанові, в порушення норм закону, не було зазначено відомостей про вищевказані бодікамери, якими поліцейськими нібито було зафіксовано вчинення ним вищеаказаного адмінправопорушення.

Стверджує, що працівники поліції не проводили розгляду справи, а лише представились, після чого повідомили його про винесення ними спірної постанови, обмеживши його таким чином у реалізації його передбачених законом прав, в тому числі можливістю скористатись послугами адвоката та надати пояснення по суті адмінсправи.

На основі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить суд задовольнити вимоги адмніпозову в повному обсязі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Черниш О.Г. в судове засідання не з`явився, згідно спрямованої до суду заяви просив суд розглянути зазначену адмінсправу у його відсутності та відмовити у задоволенні вищевказаного адмінпозову.

При цьому, згідно спрямованого до суду відзиву, вказує, що поліцейським 2 взводу 6 роти 4 батальйону 1 полку УПП в місті Києві Департаменту патрульної поліції Ткачуком В.П. 30.10.2024 року о 21 год. 29 хв., було зупинено транспортний засіб «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого - ОСОБА_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора на перехресті вулиць Жилянська та Старовокзальна у місті Києві, чим порушив підпункт «е» пункту 8.7.3. ПДР, у зв?язку з чим в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Вказує, що в оскаржуваній постанові серії ЕНА №3377378 від 30.10.2024 року, працівниками поліції було зазначено посилання на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, а саме: у пункті 7 вказаної постанови «до постанови додаються» - зазначено посилання на відео з нагрудної камери, де допущено технічну помилку, зокрема замість вірного посилання на нагрудну бодікамеру №472891, зазначено невірне - №2891.

При цьому, відеозапис здійснювався на дві нагрудні бодікамери №472396, №472891.

Стверджує, що з вищевказаних відеозаписів з нагрудних бодікамер працівників поліції підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому працівниками поліції адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважають, що працівниками поліції було дотримано, передбачену законом процедуру розгляду зазначеної адмінсправи.

На основі викладеного, представник відповідача Департаменту патрульної поліції Черниш О.Г. просить суд відмовити у задоволенні вимог адмніпозову в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 30 жовтня 2024 року поліцейським 2 взводу 6 роти 4 батальйону 1 полку УПП в місті Києві Департаменту патрульної поліції Ткачуком В.П., було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3377378 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. (а.с.8).

Згідно змісту вищевказаної постанови працівниками поліції було інкриміновано ОСОБА_1 те, що він 30.10.2024 року об 21:30:21 год. в м. Києві, по вул. Жилянська, 107, керуючи транспортним засобом проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. «е» ПДР порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнала. (а.с.8).

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. «е» п. 8.7.3. ПДР - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 статті 122 КУпАП, серед іншого передбачено адміністративну відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

При цьому, суд оглянувши наявний в матеріалах справи наданий суду представником відповідача відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції №472891, приходить до наступного висновку.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам ч.4 ст. 258 КУпАП, відповідно до змісту якої, передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушенням ПДР на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Так, у відповідності до п. 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395, поліцейський, що розглядає справу, зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права та обов`язки.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, із наданого відповідачем відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції №472891, судом серед іншого було встановлено, що поліцейськими не було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема позивачу перед початком розгляду не було роз`яснено його прав, в тому числі права на захист.

Крім цього, працівниками поліції всупереч вимогам закону не було надано можливість надати позивачу його пояснення по суті вчиненого адміністратиного правопорушення, про що останній зауважив на місці.

З оглянутого судом вищевказаного відеозапису вбачається, що працівник поліції представився, після чого ним було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, не надавши останньому можливості ні заявити будь-яких клопотань по суті адмінправопорушення, ні надати своїх пояснень щодо вчиненого вищезазначеного адмінправопорушення.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (адміністративне провадження 2-а/337/154/2016).

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги встановлені судом з вищезазначеного відеозапису обставини розгляду адмінсправи поліцейським, суд приходить до висновку, що працівником поліції було порушено права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також порушено порядок розгляду вищевказаної справи про адміністративне правопорушення.

Вищевказане, на переконання суду, є самостійною і достатньою підставою для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 та скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕНА №3377378 від 30.10.2024 року.

Крім цього, суд оглянувши вищевказаний відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції №472891, приходить до висновку, що останній не містить відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема щодо проїзду ним 30.10.2024 року зазначеного в постанові перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.

При цьому, відомості, що містяться на відеозаписі з нагрудної бодікамери №472396 не можуть братися судом до уваги, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, статтею 31 ЗУ «Про Національну поліцію» вбачається, що поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 1 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Тобто, положення ЗУ «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення не лише у випадку фіксації правопорушення здійсненого у автоматичному режимі, а й у інших випадках, оскільки ч. 3 ст. 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17 (адміністративне провадження № К/9901/1403/17).

При цьому, суд дослідивши зміст спірної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3377378 від 30.10.2024 року, встановив, що в оскаржуваній постанові в п. 7 «до постанови додаються» відсутнє посилання на пристрій, яким поліцеським здійснювалась відео фіксація, зокрема на відеозапис з нагрудної бодікамери №472396.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 74 КАС України не може вважатися допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спрямований до суду відеозапис з нагрудної бодікамери №472396 не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а (адміністративне провадження №К/9901/33555/18).

При цьому, відеозапис з нагрудних бодікамер №472891 (а.с.42) хоч і зазначений працівниками поліції в спірній постанові з технічними помилками, однак, на переконання суду, в розумінні ст. 74 КАС України, являється допустимим доказам.

Разом з тим, вищезазначений відеозапис з нагрудних бодікамер №472891 (а.с.42) не містить відомостей щодо вчинення 30.10.2024 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

За наведених обставин, а також беручи до уваги відсутність в матеріалах зазначеної адмінсправи інших належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених у спірній постанові обставин, суд приходить до висновку, що працівниками поліції не доведена вина позивача ОСОБА_1 при зазначених у вищевказаній постанові обставинах у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).

Проаналізувавши викладене, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає до задоволення.

Також, згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви був сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Таким чином, враховуючи те, позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , де третьою особою виступає Управління патрульної поліції у м. Києві до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3377378, винесену 30.10.2024 року поліцейським 2 взводу 6 роти 4 батальйону 1 полку УПП в місті Києві Департаменту патрульної поліції Ткачуком Владиславом Петровичем, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з відповідача Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: