Справа № 160/25028/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
17.09.2024 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №6 від 14.03.2024 року в частині відмови в підтвердженні для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи 21.06.1996 по 12.06.1998 та для зарахування за Списком №2 періодів роботи з 30.07.1987 по 31.07.1987, 17.10.1987 по 16.11.1987, 01.01.1992 по 20.08.1993;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
зарахувати позивачу ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період навчання 01.09.1984 по 16.07.1987, періоди роботи з 30.07.1987 по 31.07.1987, 17.10.1987 по 16.11.1987, 01.01.1992 по 20.08.1993, з 24.10.1994 по 18.06.1996;
зарахувати позивачу ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 21.06.1996 по 12.06.1998.
з 05 лютого 2024 року призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком за Списком № 2 відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він працював на посадах з особливо шкідливими і важкими умовами праці, що дають право на пільговий стаж. Позивач звернувся до територіальних управлінь Пенсійного фонду з заявами про призначення пенсії за списком 2. За результатами розгляду заяв в призначенні пенсії відмовлено. До пільгового стажу не було враховано пільгові періоди роботи та зазначено про відсутність пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії. Вважаючи такі рішення відповідача протиправними та необґрунтованими позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд адміністративної справи за допомогою підсистеми «Електронний суд», про що свідчать наявні у матеріалах справи довідки про доставку електронних листів від 19.09.2024 року.
Відповідачами відзивів проти позову не було надано. З клопотаннями, заявами, поясненнями відповідачі до суду не звертались.
09.12.2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області подано письмовий відзив проти позову, в якому відповідачем позовні вимоги заперечуються в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до пункту 2.14 Інструкції у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. Записи, внесені до трудової книжки з порушенням вимог Інструкції, до страхового стажу не враховуються.
Страховий стаж позивача становить 34 роки 10 місяців 17 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
до страхового стажу не зараховано період роботи з 15.01.1991 по 20.08.1993 відповідно трудової книжки НОМЕР_2 від 06.08.1987, оскільки виправлено дату наказу про прийняття на роботу.
Інші документи передбачені пунктом 3, пунктом 20 та пунктом 6 Порядку №637 відсутні.
Пільговий стаж за Списком №2 становить 01 рік 10 місяців 24 дні.
До пільгового стажу по списку №2 не зараховано період роботи з 24.10.1994 по 18.06.1996 відповідно пільгової довідки №5 від 27.02.2024, оскільки відсутня інформація про делегування права підпису за директора, за начальника відділу кадрів та головного бухгалтера Юлії Левікіної на вищезазначеній довідці, що не відповідає вимогам додатку №5, визначеного Порядком № 637.
Відсутній перелік посад до наказу про атестацію робочих місць №22 від 30.01.1995р.
Згідно відомостей реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності, зокрема з 01.01.1998.
Таким чином, підтверджений належними документами, страховий стаж становить 34 роки 10 місяців 17 днів, пільговий стаж за Списком №2 підтверджений в порядку визначеному законодавством становить 01 рік 10 місяців 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
10.12.2024 року засобами поштового зв`язку Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області надійшов відзив проти позову. Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та вказує, що однією з вирішальних умов для призначення пенсії є трудовий стаж ( в тому числі пільговий), що підтверджений належними документами. Надані позивачем разом з заявою трудова книжка та довідки не відповідають інструкції, оскільки записи у них вчинені з виправленнями та довідки не містять всі підписи відповідальних осіб. Таким чином надані позивачем документи не можуть підтвердити наявний трудовий стаж, що стало підставою для відмови у призначенні пенсії.
13.12.2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області подано письмовий відзив проти позову, в якому відповідачем позовні вимоги заперечуються в повному обсязі з огляду на наступне. За наданими документами та даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав 37 років 5 місяців 25 днів. Надані підтверджуючі пільговий стаж роботи довідки не були враховані при винесенні рішення, оскільки складені з порушенням вимог чинного законодавства та не містять всіх підписів відповідальних осіб. Таким чином позивачем не було підтверджено наявність у нього необхідного пільгового стажу для призначення пільгової пенсії.
Іншими відповідачами відзиви проти позову не подавались. З клопотаннями, заявами, поясненнями відповідачі до суду не звертались.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
14 лютого 2024 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через відділ обслуговування громадян № 19 (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 встановленого зразка, що підтверджується заявою про призначення пенсії №807 від 14.02.2024, розпискою - повідомленням та роздруківкою з порталу електронних послуг щодо прийняття заяви про призначення пенсії.
До заяви про призначення пенсії були додані (підтверджується розпискою - повідомленням, роздруківкою з порталу електронних послуг щодо прийняття заяви про призначення пенсії): паспорт та РНКОПП, довідка №371 від24.11.2023р.; диплом НОМЕР_3 , довідка №17 від 18.09.2023, трудова книжка НОМЕР_4 , пільгова довідка №1 від 13.02.2024, пільгова довідка №1451-913 від 01.06.2023, заява про виплату пенсії або грошової допомоги.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №81 від 22.02.2024 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . В обґрунтування підстав відмови у рішенні зазначено, що «страховий стаж особи становить 34 роки 3 місяці 24 дні, в тому числі робота за Списком №2 - 1 рік 10 місяців 24 дні. Результати розгляду документів, доданих до заяви:

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

Період роботи за трудовою книжкою від 06.08.1987 НОМЕР_4 з 15.01.1991 по 20.08.1993, оскільки виправлено дату наказу про прийняття на роботу.

До пільгового стажу не зараховано:

Період роботи за довідкою від 13.02.2024 №1, оскільки довідка не відповідає формі затвердженої додатком 5 до Порядку (відсутній підпис відділу кадрів, головного бухгалтера)»

Згідно п. 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду

України від 07.07.2014 № 13-1): якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

29 лютого 2024 року позивач повторно звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою №1116 про призначення пенсії на пільгових умовах, що підтверджується самою заявою, розпискою-повідомленням №1116 від 29.02.2024р. та роздруківкою з порталу електронних послуг щодо прийняття заяви про призначення пенсії.

У додаток до заяви додатково були додані (підтверджується розпискою - повідомленням № 1116 від 29.02.2024 та роздруківкою з порталу електронних послуг щодо прийняття заяви про призначення пенсії): пільгова довідка ПрАТ «ЕЛТІК» №5 від 24.02.2024, довідка ПрАТ «ЕЛТІК» про заробітну плату для обчислення пенсії №6 від 27.02.2024, довідка ПрАТ «ЕЛТІК» №7 від 27.02.2024.

Рішенням Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.03.2024 №81 (оригінал у відповідача) відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах. В обґрунтування підстав відмови у рішенні зазначено: «Вік заявника 55 роки. Страховий стаж особи становить 34 роки 10 місяців 17 дні. Пільговий стаж за Списком №2 становить 01 рік 10 місяців 24 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 15.01.1991 по 20.08.1993 відповідно трудової книжки НОМЕР_2 від 06.08.1987, оскільки виправлено дату наказу про прийняття на роботу.

Для зарахування до страхового стажу вищезазначених періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, що передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637.

Згідно реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди, зокрема з 01.01.1998.

До пільгового стажу по списку №2 не зараховано період роботи з 24.10.1994 по 18.06.1996 відповідно пільгової довідки №5 від 27.02.2024, оскільки відсутня інформація про делегування права підпису за директора, за начальника відділу кадрів та головного бухгалтера Юлії Левікіної на вищезазначеній довідці, що не відповідає вимогам додатку №5, визначеного Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637.

Відсутній перелік посад до наказу про атестацію робочих місць №22 від 30.01.1995р.»

У лютому 2024 позивач надав відповідачу 1 документи для розгляду на Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, а саме: копії паспорту та трудової книжки, довідка про здійснення деяких функцій щодо зберігання архівів підприємств, що ліквідовані, копії архівних довідок про стаж роботи на 40 аркушах та про заробітну плату на 5 аркушах. Зазначене підтверджується листом №27178/01-16 від 16.02.2024 (оригінал у відповідача 1).

14.03.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, розглянута заява ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, винесено рішення : «... Періоди роботи з 21.06.1996 по 12.06.1998, з 22.03.2000 по 09.01.2000 не зараховані до пільгового стажу із-за відсутності наказів про результати проведеної атестації робочих місць.

За таких обставини Комісією прийнято рішення підтвердити періоди робити з

01.07.1987 по 16.10.1987, з 18.11.1987 по 04.11.1988, з 15.01.1991 по 31.12.1991, для зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №2, з 15.02.1999 по 06.08.1999 для зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1.»

04 квітня 2024 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії №1633, що підтверджується самою заявою про призначення пенсії, розпискою-повідомленням та роздруківкою з порталу електронних послуг щодо прийняття заяви про призначення пенсії (оригінал у відповідача).

У додаток до заяви про призначення пенсії додатково було додано (підтверджується розпискою-повідомленням, роздруківкою з порталу електронних послуг ПФУ разом з переліком доданих документів): рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області №6 від 14.03.2024, пільгова довідка ПрАТ «ЕЛТІК» №5 від 24.02.2024, наказ про атестацію №22 від 30.01.1995 разом з переліком посад за Списком №2.

Рішенням Головного управління ПФУ в Тернопільській області №81 від 12.04.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. В обґрунтування підстав відмови у рішенні зазначено:

«страховий стаж особи становить 37 років 05 місяців 25 днів.

Пільговий стаж за Списком №2 становить 06 років 04 місяці 20 днів.

Пільговий стаж за Списком №1 становить 00 років 05 місяців 22 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 24.10.1994 по 18.06.1996, оскільки пільгова довідка №5 від 27.02.2024 не відповідає Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 №637, а саме засвідчена одним підписом як директор, начальник відділу кадрів та головний бухгалтер, довіреність про право підпису не надано.

До пільгового стажу враховано всі періоди роботи підтверджені рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії №6 від 14.03.2024.

У зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, право на призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на даний час відсутнє.

23 квітня 2024 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії №1924, що підтверджується заявою про призначення пенсії, розпискою-повідомленням, роздруківкою з порталу електронних послуг ПФУ.

У додаток до заяви про призначення пенсії позивачем додатково надано (підтверджується розпискою-повідомленням, роздруківкою з порталу електронних послуг ПФУ разом з переліком доданих документів): довіреність ПрАТ «Елтік» від 02 січня 2024.

Рішенням Головного управління ПФУ в Херсонській області №81 від 01 травня 2024 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком за Списком №2. В обґрунтування підстав відмови у рішенні зазначено наступне:

«...Вік заявника 55 років 2 місяці 19 днів.

За наданими документами та даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 37 років 5 місяців 25 днів.

Пільговий стаж за Списком № 1 становить 0 років 5 місяців 22 дні.

Пільговий стаж за Списком № 2 становить 6 років 4 місяці 20 днів.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 24.10.1994 по 18.06.1996, оскільки довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 5 від 27.02.2024 виданої ВАТ ЕЛТІК не відповідає Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 № 637.

Доручення від 02.01.2024 видане ВАТ ЕЛТІК рекомендовано підтвердити витягами з наказів по підприємству про передачу права підпису головного бухгалтера та начальника відділу кадрів керівнику.

Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення № 81 від 1 травня 2024 (далі Рішення від 01.05.2024) про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону за відсутністю пільгового стажу на дату звернення та належного документального підтвердження пільгового стажу роботи.»

03 травня 2024 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком №2078, що підтверджується заявою про призначення пенсії, розпискою-повідомленням, роздруківкою з порталу електронних послуг ПФУ.

У додаток до заяви про призначення пенсії позивачем додатково надано (підтверджується розпискою-повідомленням, роздруківкою з порталу електронних послуг ПФУ разом з переліком доданих документів): статут ПрАТ «Елтік», наказ ПрАТ «Елтік» від 27.09.2018 про продовження виконання повноважень директора АТ «Елтік».

Рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області №81 від 10.05.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком №2. В обгрунтування підстав відмови у рішенні зазначено:

Страховий стаж особи становить 37 років 5 місяців 25 днів.

Пільговий стаж особи за Списком №2 становить 6 років 4 місяці 20 днів, у тому числі:

- робота за Списком №2 3 роки 11 місяців 25 днів;

- робота за Списком №15 місяців 22 дні;

- військова служба 1 рік 11 місяців 3 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди.

До пільгового стажу не зарахований період роботи з 24.10.1994 по 18.06.1996, оскільки пільгова довідка від 27.02.2024 №5 не відповідає додатку 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зі змінами, а саме не зазначена інформація про перебування у відпустках без збереження заробітної плати та не підтверджено витягами з наказів по підприємству право підпису директора за начальника відділу кадрів та головного бухгалтера.

Відповідно до п.З ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також В необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Повернутися до розгляду заяви та визначення пільгового стажу буде можливо тільки після проведення перевірки первинних документів, на підставі яких видана довідка.

В призначенні пенсії відмовлено у зв`язку 3 відсутністю необхідного пільгового стажу по Списку №2 12 років 6 місяців.»

04 червня 2024 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком №2597, що підтверджується заявою про призначення пенсії, розпискою-повідомленням, роздруківкою З порталу електронних послуг ПФУ.

У додаток до заяви про призначення пенсії позивачем додатково надано (підтверджується розпискою-повідомленням, роздруківкою з порталу електронних послуг ПФУ разом з переліком доданих документів): пільгова довідка ПрДТ «Елтік» №17 від 29.05.2024.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі-відповідач 2) № 81 від 11 червня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії та зазначено:

«Відмова про призначення пенсії ОСОБА_2 Призначення пенсії за віком по сп.2 Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 заявника: НОМЕР_1

Адреса реєстрації заявника: АДРЕСА_1

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України: 04.06.2024 Необхідний вік становить 55 років

Вік заявника 55 років Необхідний страховий стаж становить не менше 30 років у чоловіків (з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах) за списком №2 Страховий стаж заявника становить 37 років 8 місяців 25 днів Пільговий стаж заявника за списком №2 - 6 років 4 місяці 20 днів, у тому числі - робота за Списком № 2 3 роки 11 місяців 25 днів; - робота за Списком № 1 5 місяців 22 дні; - військова служба 1 рік 1 1 місяців 3 дні.

....За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.

До пільгового стажу не враховано період роботи з 24.10.1994 по 18.06.1996 згідно довідки №17 від 29.05.2024, оскільки в довідці невірно зазначено розділ.

Враховуючи вищевикладене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого частиною 2 п.п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

05 липня 2024 року адвокат в інтересах позивача звернулась до відповідача-1 з адвокатським запитом № 05/07-Б про надання інформації.

У відповідь на адвокатський запит отримано лист-відповідь № 0400-010307- 8/146465 від 15 липня 2024 року, відповідно до якого Відповідач 1 повідомив наступне:

«... ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 04.06.2024 надав заяву та документи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058)..

...Для підтвердження пільгового стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, видані відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

У разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника питання щодо підтвердження пільгового стажу вирішується відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 «Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії».

Згідно зазначеного Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється Комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, які створені при Головних управліннях Пенсійного фонду України (далі Комісія).

Враховуючи викладене, періоди роботи ОСОБА_1 з 30.07.1981 по 16.10.1987 у КСУ №1 тресту «Укренергочермет», з 18.11.1987 по 04.11.1988, з 15.01.1991 по 20.08.1993 в КП «Укрчорметавтоматика», з 21.06.1996 по 12.06.1998 у ВАТ «Криворізьке автотранспортне підприємство -14130» з 15.02.1999 по 06.08.1999, з 22.03.2000 по 09.01.2001 у ДП «Кривбасшахтопроходка» розглядалися Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Комісією прийнято рішення від 14.03.2024 №6 (копія додається), згідно якого періоди роботи з 21.06.1996 по 12.06.1998, з 22.03.2000 по 19.01.2001 не зараховані до пільгового стажу із-за відсутності наказів про результати проведеної атестації робочих місць.

Для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 30.07.1987 по 31.07.1987 відсутні підстави, оскільки відсутні дані в розрахункових відомостях із заробітної плати; періоду роботи з 01.01.1992 по 20.08.1993, оскільки відсутні табуляграми та не підтверджено зайнятість протягом повного робочого дня.

Згідно трудової книжки НОМЕР_4 в період з 17.10.1987 по 16.11.1987 ОСОБА_1 не перебував в трудових відносинах.

Враховуючи викладене, загальний страховий стаж, зарахований по 31.03.2024, становить 37 років 08 місяців 25 днів, пільговий стаж за Списком №2 - 06 років 04 місяці 20 днів, у тому числі робота за Списком №2 - 03 роки 11 місяців 25 днів, робота за Списком №1 - 05 місяців 22 дні, військова служба -01 рік 11 місяців 03 дні.

В зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову в призначення пенсії від 11.06.2024 №81.»

Вважаючи протиправними рішення територіальних управлінь Пенсійного фонду України та вважаючи, що для підтвердження наявного стажу ним було надано всі необхідні документи, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII«Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон№1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.1ст.24 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4ст.24 Закону № 1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідні положення містить і стаття 13 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Так, згідно із ч.1 ст.13 Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Щодо періодів роботи за Списком №2 з 30.07.1987 по 31.07.1987 та з 17.10.1987р. по 16.11.1987, записами №2-4 трудової книжки НОМЕР_4 підтверджується, що позивач:

- 30.07.1987 прийнятий газоелектрозварником в у Криворізькому спеціалізованому управлінні №1 тресту «Укренергочормет» (наказ №145- квід 28.07.1987);

- 01.10.1987 встановлено 3р. електрозварника ручного зварювання по ремонту обладнання котельних і пилеприготувальних цехів теплових електростанцій на гарячих запилених роботах (наказ №186-к від 30.09.1987р.);

- 16.10.1987 звільнений згідно ст.36 п.5 КЗПП УРСР (наказ 213-к від 16.11.1987).

Архівною довідкою Архівного відділу Виконкому Криворізької міської ради від 13.06.2023 №Б-1507-В/25-02 (оригінал у позивача) підтверджується, що: « В наказах з кадрових питань (особового складу), особових картках звільнених працівників Криворізького спеціалізованого управління №1 тресту «Укренергочермет» (05.1992 р. - Криворізьке спеціалізоване управління №1 орендного підприємства «Укренергочормет»; 15.06.1995 - Криворізьке колективне підприємство «Укренергомормет-1» «Бережной Владимир Николаевич, 04.02.1969 г.р. (так у документі) значиться «электрогазосварщиком 4 разряда, участок №6» з 30 липня 1987 року (наказ №145-к від 28.07.1987);

«электрогазосварщикручной сварки 3 разряда, участок №6» з 01 жовтня 1987 року (наказ №186-к від 30.09.87);

Звільнений 16 листопада 1987 року « по переводу в п/о «Укрчерметавтоматика»/ ст.36 п.5 КЗоТ УССР / (наказ №213-к від 25.11.87).

У додаток до Архівної довідки від 13.06.2023 №Б-1507-В/25-02 були додані:

1) особова картка від 22.07.1987 - тут зазначені відомості про прийняття позивача на роботу з 30.07.1987 на посаду газоелектрозварника в цех №6 згідно наказу №145-к від 28.07.1987, про роботу з 01.10.1987 на посаді електрозварника ручної зварки в цеху №6 розряд 3, згідно наказу №186-к від 30.09.1987, про звільнення 16.11.1987 згідно ст.36 п.5 КЗПП УРСР по переводу в Укрчорметавтоматика, згідно наказу №213-к від 16.11.1987.

2) наказ про прийняття на роботу №145-к від 28.07.1987 на посаду електрогазозварника 4 розряду на дільницю №6;

3) наказ №186-к від 30.09.1987 про присвоєння електрозварнику ручної зварки ОСОБА_1 . З розряду;

4) наказ про звільнення працівника №213-к від 16.11.1987 з посади електрогазозварника дільниці №6 за ст.36 п.5 КЗпТ УРСР по переводу в в/о «Укрчорметавтоматика».

З аналізу вищезазначених доказів можна прийти до висновку, що у даті звільнення запису №4 трудової книжки НОМЕР_4 роботодавець допустив помилку - замість «16.11.1987», зазначив дату звільнення «16.10.1987».

Згідно розділу XXXII Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, правом на пільгову пенсію користуються газозварники, електрозварники та їх підручні.

Відповідно до п.З Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області №6 від 16 березня 2024 року зараховано до пільгового стажу за Списком №2 період роботи в КП «Укренергочормет» з 01.08.1987 по 16.10.1987, замість періоду роботи з 30.07.1987 по

16.11.1987. При цьому протиправно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 30.07.1987 по 31.07.1987 з підстав відсутності у розрахункових відомостях заробітної плати за 2 дні липня 1987 та періоду роботи з

17.10.1987 по 16.11.1987 з підстав відсутності запису в трудовій книжці. Однак період роботи з 30.07.1987 по 16.11.1987 підтверджується записами трудової книжки та архівними документами. Відповідачем часткового зараховано період роботи з

01.08.1987 по 16.10.1987 до пільгового стажу за Списком №2, тому і періоди роботи з

30.07.1987 по 31.07.1987 та з 17.10.1987 по 16.11.1987 мають бути зараховані до пільгового стажу за Списком №2.

Щодо періоду роботи за Списком №2 з 01.01.1992 по 20.08.1993, записами №9- 11 трудової книжки НОМЕР_4 підтверджується, що позивач:

15.01.1991 прийнятий на роботу в КП Укрчорметавтоматика» в ремонтну дільницю №1 електрогазозварником 4 розряду (наказ №11-к від 15.01.1991);

02.09.1991 присвоєно 5 розряд електрогазозварника (наказ №117к від 02.09.1991);

20.08.1993 звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗПП України (наказ №109к від 20.08.1993).

Архівною довідкою Архівного відділу Виконкому Криворізької міської ради від 13.06.2023 №Б-1509-В/25-02 (оригінал у позивача) підтверджується, що в наказах з кадрових питань (особового складу), особових картках звільнених працівників Криворізького виробничо-технічного підприємства в/о «Укрчорметавтоматика» (07.1992 -07.1993 р.р. - Криворізьке орендне виробничо-технічне підприємство «Укрчорметавтоматика»; 08.1993 -2000 р.р - Криворізьке підприємство «Укрчорметавтоматика» з правом колективної власності) «Бережной Владимир Николаевич, 04.02.1969 г.р.» (так у документі) значиться «электрогазосварщиком З разряда, ремонтный участок №1» з 18 листопада 1987 року (наказ №156-к від 17.11.87);

звільнений 04 листопада 1988 року «в СА» /п.З ст.36 КЗпП УРСР / наказ №168к від 04.11.88);

прийнятий «электрогазосварщиком 4 разряда, ремонтный участок №1» з 15 січня 1991 року (наказ №11-к від 15.01.1991);

присвоєно «№ 5 разряд электрогазосварщика, ремонтный участок №1» з 02 вересня 1991 року (наказ №117-к від 02.09.1991);

звільнений 20 серпня 1993 року (наказ №109-к від 20.08.1993)

У додаток до Архівної довідки від 13.06.2023 №Б-1509-В/25-02 було додано::

1) Особову картку від 14.01.1991 - зазначені відомості про прийняття на роботу з

15.01.1991 на дільницю №1 електрогазозварником згідно наказу №11-к від 15.01.1991, про роботу з 02.09.1991 електрогазозварником 5 розрядку дільниці №1 згідно наказу №117-к від 02.09.1991, про звільнення з 20.08.1993 за власним бажанням згідно наказу №109к від 20.08.1993;

2) наказ №11-к від 15.01.1991 про прийняття на роботу позивача з 15.01.1991 на посаду електрогазозварника 4 розряду;

3) наказ №117-к від 02.09.1991 про присвоєння 5 розряду електрогазозварника;

4) наказ №109-к від 20.08.1993 про звільнення позивача з посади електрогазозварника ремонтної дільниці №1 з 20.08.1993;

5) лист до Дзержинського райсобес м.Кривого Рогу - зазначено, що Криворізьке підприємство «Укрчорметавтоматика» виконує ремонтні роботи по наступним об`єктам металургійної, коксохімічної та гірничорудної промисловості за якими закріплені дільниці підприємства:

Південний та Центральний гірничозбагачувальній комбінати - дільниці №3,6,10

Північний, Новокриворізький та Інгулецькі гірничозбагачувальні комбінати - дільниці №4,5

Криворізький металургійний комбінат - дільниці №1,2,10

Криворізький коксохімічний завод - дільниці №1,10

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.1994 №102 та від 15.01.1994, №773 Листа Міністерства промисловості України від 27.07.94 г, №09-72/506 та атестації робочих місць наказ №6 від 31.01.1995.

Робітники цих підрозділів користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення згідно Спискам №1 та №2;

6) наказ №17 від 13.01.95 «про доповнення до наказу від 11.07.1994 №207 «Про підтвердження права працівником комбінату на пільгове пенсійне забезпечення» з переліком посад за Списком №1 - посада електрогазозварника атестована на Списком №1;

7) наказ №6 від 30.01.1995 по підприємству КП «Укрчерметавтоматика» про затвердження результатів атестації робочих місць з переліком посад за Списками №1 та №2 - посада електрогазозварника в залежності від підприємств та цехів атестована за списком №1 (розділи II, IV) та №2 (розділ XXXIII);

8) перелік посад до наказу №525 від 09.02.1994 за Списком №2 - посада електрозварника ручної зварки атестована за Списком №2 розділ XXXIII;

9) архівна довідка від 13.06.2023 №Б-1508-В/25-02 про заробітну плату ОСОБА_1 .

Таким чином наведеними вище доказами підтверджується, що позивач дійсно працював з 15.01.1991 по 20.08.1993 електрогазозварником ремонтної дільниці в Колективному підприємстві «Укрчорметавтоматика» у шкідливих умовах за Списком №2.

Згідно розділу XXXII Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, правом на пільгову пенсію користуються газозварники, електрозварними та їх підручні.

Також Ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, період навчання повинен зараховуватися до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

ОСОБА_1 з 01.09.1984 року по 16.07.1987 року (2 роки 10 місяців 16 днів) позивач навчався в середньому професійно-технічному училищі №27 м.Кривого Рогу по професії електрогазозварник, що підтверджується дипломом НОМЕР_5 (оригінал у позивача) та записом №1 трудової книжки НОМЕР_4 (оригінал у роботодавця позивача).

Записами №2-4 трудової книжки НОМЕР_4 , Архівною довідкою Архівного відділу Виконкому Криворізької міської ради від 13.06.2023 №Б-1507-В/25-02 та доданими до неї документами підтверджується, що ОСОБА_1 з 30.07.1987 по 16.11.1987 працював газоелектрозварником 4 розряду, електрозварником ручної зварки в Криворізькому спеціалізованому управлінні №1 тресту «Укренергочормет».

Згідно рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах від 14.03.2024 ОСОБА_1 період роботи з 01.08.1987 по 16.10.1987 зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №2, при цьому протиправно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 30.07.1987 по 31.07.1987 та з 17.10.1987 по 16.11.1987, про що зазначено вище у позові.

З огляду на те, що позивач з 01.09.1984 року по 16.07.1987 року навчався в професійно-технічному училищі по професії електрогазозварник, а з 30.07.1987 (тобто протягом тримісячного строку) працевлаштувався на посаду газоелектрозварника зі шкідливими умовами праці за Списком №2, тому період навчання 3 01.09.1984 року по 16.07.1987 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №2.

Щодо відмінності у найменуванні професії електрогазозварник та газоелектрозварник.

Чинним на період роботи позивача законодавством право на пільгове пенсійне забезпечення передбачалося:

- для газозварників та електрозварників та їх підручних, що передбачено розділом XXXII Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р.;

- для газозварників, електрогазозварників, зайнятих на різанні і ручному зварюванні та електрозварників ручного зварювання, що передбачено розділом XXXIII Списку №2, затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 р.;

Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 535/103/17 та постанові від 27.03.2020 року у справі № 607/1266/17.

Таким чином, починаючи з дати набрання чинності постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах" і до цього часу професія газоелектрозварника передбачена Списками № 2 як така, зайнятість на якій під час виконання трудових обов`язків дає право особі на пенсію за віком на пільгових умовах.

Також, в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі № 174/658/16-а, яка в силу положень ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню судом при вирішенні справи, вказано, що "електрогазозварник" і "газоелектрозварник" - це різні найменування однієї професії, тому, при документальному підтвердженні їх зайнятості протягом повного робочого дня, особи, які працювали на таких посадах мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, за умови наявності достатнього спеціального стажу.

Отже відмінність у написанні посади позивача - "електрогазозварник", "газоелектрозварник", суттєвого значення не має, оскільки це різні найменування однієї професії. Крім того, розбіжності в написанні найменування посади не нівелюють характеру та виду виконуваної позивачем роботи, яка за умовами шкідливості та важкості надає право на право за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Таким чином протиправними є дії відповідача 2 щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду навчання з 01.09.1984 року по 16.07.1987.

Трудовою книжкою НОМЕР_4 записи №16-19 підтверджується, що ОСОБА_1 працював з 21.06.1996 (наказ про прийняття №76/ок від 19.06.1996) по 12.06.1998 (наказ про звільнення №100/ок від 08.06.1998) газоелектрозварником 5 розряду в реммайстерні ДП «Криворізьке автотранспортне підприємство 14130» (перейменований у ВАТ «Криворізьке автотранспортне підприємство 14130»).

На підтвердження пільгового стажу за Списком № 1 позивачем також було надано архівну довідку №Б-1505-В/25-02 від 13.06.2023, видану Архівним відділом Виконкому Криворізької міської ради, в якій зазначено: «В наказ з кадрових питань (особового складу), особових картках звільнених працівників Державного підприємства «Криворізьке автотранспортне підприємство 14130» (04.09.1997 р. -

ВАТ «Криворізьке автотранспортне підприємство 14130») «»Бережной Владимир Николаевич, 04.02.1969 г.р.» (так у документі) значиться «газоелекросварщиком 5 разряда АРМ» з 21 червня 1996 року (наказ №76/ок від 19.06.96); звільнений 12 червня 1998 року (с/ж/ст.38 КЗоТУкр./ (наказ №100/ок від 08.06.1998)».

В архівній довідці також зазначено, що в наказах з кадрових питань (особового складу) відсутні накази про переведення на іншу роботу, роботу з неповним робочим днем, про надання відпустки без збереження заробітної плати. Ксерокопії наказу «О проведении аттестации робочих мест по условиям труда для определения права работником на льготное пенсионное обеспечение по Спискам №1 и №2», карти умов праці «газоелектросварщик», наказу про звільнення, особової картки форми Т-2 додаються.

Доданими до архівної довідки документами підтверджується:

1) Особовою карткою №4755 - прийняття на роботу з 21.06.1996 арм.газоелектрозварником 5 розряду згідно наказу 76/ок, звільнення з роботи з 12.06.1998 згідно наказу №100/ок від 08.06.1998;

2) Наказ про звільнення №100/ок від 08.06.1998 року позивача з посади газоелектрозварника АРМ з 12.06.1998 згідно ст.38 КЗПП України за власним бажанням;

3) Наказ №111 від 26.04.1993 про проведення атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2;

4) Перелік посад за Списками №1 та №2, додано ДО HвKв3y № 1 86 ВІД 08.08.1994 - підтверджена атестація робочого місця газоелектрозварника за Списком №1;

5) Карта умов праці газоелектрозварника виробництво «АРМ» - робоче місце мас 2 фактора 3 класу 3 ступеню шкідливості, 4 фактора 3 класу 2 ступеню шкідливості та 1 фактор 3 класу 1 ступеню шкідливості, що відповідає показникам Списку №1.

Отже архівні документи довідка, накази про атестацію, карта умов праці є належним доказом роботи позивача за Списком №1.

Згідно Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 № 162, право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 мають електрогазозварники, електрозварники ручного зварювання, газорізальники.

Архівним відділом на підтвердження виконання позивачем робіт за Списком №1, надано Наказ від 26.04.1993 №111 по Криворізькому автотранспортному підприємству 14130 про підтвердження права газоелектрозварника АРМ на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 з переліком посад, карту умов праці газоелектрозварника виробництва АРМ.

Записами № 14-15 трудової книжки НОМЕР_4 від 06.08.1987

підтверджується, що позивач працював:

з 24.10.1994 по 18.06.1996 (1 рік 7 місяці 25 днів) газорізальником 5 розряду в інструментальній групі РМУ Криворізького заводу електромонтажних виробів №5 (реорганізовано на Акціонерне товариство «ЕЛТІК»)

На підтвердження пільгового стажу за Списком №2 позивачем було надано:

1) пільгову довідку від 13.02.2024 №1 - не врахована, оскільки довідка не відповідає формі затвердженої додатком 5 до Порядку (відсутній підпис відділу кадрів, головного бухгалтера);

2) пільгову довідку №5 від 27.02.2024 - не врахована чотири рази з наступних підстав:

- відсутня інформація про делегування права підпису за директора, за начальника відділу кадрів та головного бухгалтера Юлії Левікіної на вищезазначеній довідці, відсутній перелік посад до наказу про атестацію робочих місць №22 від 30.01.1995р.;

- не засвідчена одним підписом як директор, начальник відділу кадрів та головний бухгалтер, довіреність про право підпису не надано;

- доручення від 02.01.2024 видане ВАТ ЕЛТІК рекомендовано підтвердити витягами з наказів по підприємству про передачу права підпису головного бухгалтера та начальника відділу кадрів керівнику;

- не зазначена інформація про перебування у відпустках без збереження заробітної плати та не підтверджено витягами з наказів по підприємству право підпису директора за начальника відділу кадрів та головного бухгалтера.

3) Пільгова довідка №17 від 29.05.2024 - не врахована відповідачами, оскільки в довідці не вірно зазначено розділ.

Довідками №1 від 13.02.2024 та №5 від 27.02.2024 підтверджується, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на Криворізькому заводі електромонтажних виробів №5 інструментальна група РМУ з 24.10.1994 по 18.06.1996 газорізальником 5 розряду, що передбачено Списком 32 розділ XXXIII, позиція 618, затвердженим постановою КМУ від 11.03.1994 №162. Всього за вказаний періоди роботи відпрацьовано за Списком №2 - 1 рік 7 місяців 26 днів. Підтверджено атестацією робочих місць: наказ №22 від 30.01.1995.

Довідкою № 17 від 29.05.2024 підтверджується, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на Криворізькому заводі електромонтажних виробів №5 і за період з 24.10.1994 (нак.№74-К від 24.10.1994р) по 18.06.1996 (нак. №21-К від 18.06.1996р.) виконував (характер виконуваних робіт) газорізальні роботи, за професією, посадою газорізальник 5 розряду, що передбачено Списком №2 розділ XXIII підрозділ 618 підстава Постанова КМУ від 11.03.1994 року №162

За період з 24.10.1994 по 18.06.1996 стаж 1 рік 7 місяців 26 днів..

Підстава для видачі: Особова картка, особові рахунки по нарахуванню заробітної плати та обліку робочого часу.

Додаткові відомості: За час роботи на підприємстві ОСОБА_1 не оформлював відпустки без збереження заробітної плати за ст.25 та ст.26 Закону України «Про відпустки».

Також суд вкотре наголошує, що обов`язок щодо заповнення трудових книжок покладено саме на роботодавця.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58), чинної на момент внесення у трудову книжку позивача записів.

Відповідно до пункту 1.1 «Загальні положення» Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктами 2.2, 2.3, 2.4 Інструкції передбачено, що до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 2.6.Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповіднодоп.2.27. Інструкції№58 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться

порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Пунктом 4.1Інструкції №58 передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З аналізу наведених норм випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

В постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Таким чином позивачем надано на розгляд суду усі належні та допустимі докази на підтвердження наявного страхового та пільгового стажу позивача.

Крім того, відповідачем не доведено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 наявні записи містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки (як-то не зазначена назва підприємства) не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означеного періоду роботи позивача до стажу роботи, що враховується у призначенні (обрахунку) пенсії.

Відповідачем зворотнього не доведено.

За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 та у відповідності до ч. 3 ст. 114 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи, що зазначені у її трудовій книжці та підтверджуються наданими наказами про проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Також суд критично ставиться до неврахування до загального страхового стажу позивача періодів роботи через виявлені недоліки в оформленні трудової книжки, оскільки судом вже було висловлено позицію, що обов`язок по заповненню та зберіганню трудових книжок покладено саме на роботодавця.

Крім того, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 р. у справі № 687/975/17.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

У даному випадку, суд звертає увагу, що записи про трудову діяльність позивача є зрозумілими, відсутні ознаки підчисток та підробок, маються печатки підприємств.

Отже, враховуючи висновки суду щодо протиправного не зарахування до пільгового та страхового стажу періодів роботи позивача суд доходить висновку щодо протиправності прийнятих рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 81 від 11.06.2024 року, оскільки за кожним звернення до органу ПФУ ОСОБА_1 надавались документи на підтвердження наявного стажу у зарахуванні якого було відмовлено попередніми рішеннями.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати позивачу пільгову пенсію за Списком № 2, суд зазначає наступне.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

В той же час, згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затвердженепостановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

З аналізу наведеного вбачається, що на даний час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодовирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Частиною 1статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зорустатті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справіЧахал проти Об`єднаного Королівства(Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Частиною 2статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наданих на підтвердження правової позиції відповідачем, суд доходить висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах буде скасування рішень про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.06.2024р. № 81 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1, № 2 та до загального страхового стажу спірних періодів роботи.

Одночасно з цим суд зауважує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається суди встановили, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Харківській області, рішенням якого позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачці пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Харківській області, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог, з метою ефективного захисту прав позивача.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22 та від 24.05.2024р. у справі № 460/17257/23.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного Пенсійного фонду України в Харківській області №81 від 11.06.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за Списком №2 згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та про відмову в зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду навчання з 01.09.1984 по 16.07.1987 та періоду роботи з 24.10.1994 по 18.06.1996.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області:

зарахувати позивачу ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 період навчання 01.09.1984 по 16.07.1987, періоди роботи з 30.07.1987 по 31.07.1987, 17.10.1987 по 16.11.1987, 01.01.1992 по 20.08.1993, з 24.10.1994 по 18.06.1996;

зарахувати позивачу ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 21.06.1996 по 12.06.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду про врахування спірних періодів роботи.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, 5 Держпром, 3 під`їзд 2 поверх, м. Харків, 61022) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук