Справа № 160/25245/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.09.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудтранс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати прийняте комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, рішення № 1522130/30317087 від 31.07.2024 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 35 від 15.07.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбудтранс» податкову накладну № 35 від 15.07.2024 року датою її подання на реєстрацію.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області є необґрунтованим та таким, що прийняте без належного дослідження обставин справи та первинних документів. Позивач зазначає, що ним було надано всі необхідні підтверджуючі документи щодо здійснення господарської операції, а прийняте відповідачем рішення є необгрунтованим, оскільки не містить чітких посилань на підстави, які слугували причинами для прийняття рішення про відмову зареєструвати податкову накладну.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Цією ж ухвалою відповідачам надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
07.10.2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надано відзив на позовну заяву, в якому воно заперечило проти позову та стверджувало про правомірність оскаржуваного рішення, посилаючись на те, що подана позивачем податкова накладна відповідала критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а надані позивачем пояснення та документи виявлених порушень не усунули, у зв`язку з чим просило відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
07.10.2024 року Державною податковою службою України подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву податковим органом зазначено, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудтранс» про зобов`язання ДПС України зареєструвати вищезазначену податкову накладну є втручанням у дискреційні повноваження органу та у разі ухвалення такого рішення, суд фактично візьме на себе повноваження суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого, віднесено розгляд пояснень та документів, здійснення автоматичної перевірки податкових накладних та/або розрахунку коригування в ЄРПН.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 року відмовлено в задоволенні заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про розгляд справи в загальному позовному провадженні або в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
16.10.2024 року позивачем надано відповідь на відзив в якій підтримано позицію зазначену в позовній заяві.
05.11.2024 року та 19.11.2024 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що надана позивачем інформація та документи суперечать інформації та документам, яка міститься в інформаційних базах податкового органу і інших розпорядників інформації.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив та зазначає наступне.
Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є 46.90 неспеціалізована оптова торгівля. Іншими видами економічної діяльності є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; оптова торгівля металами та металевими рудами; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.
28.03.2024 року між ТОВ ВКП «Ювіс» (замовник) та ТОВ «Укрбудтранс» (підрядник) укладено договір на виконання робіт №19, відповідно до якого підрядник зобов`заний виконати ремонтні роботи на фасаді об`єкту, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мосаковського 1-А.
Відповідно до пункту 3.1. договору, вартість робіт в період дії договору складає 314 130,00 грн.
Пунктом 3.2. договору передбачено, що замовник здійснює оплату підряднику наступними траншами: а) авансовий платіж в розмірі 75% від загальної суми Специфікації №1 протягом трьох робочих днів з моменту отримання рахунка на оплату; б) платіж у розмірі 25% від суми Специфікації №1 протягом трьох робочих; днів с моменту поставки на об`єкт матеріалів; в) 100% оплата, згідно Специфікації №2 за роботи після завершення виконання робіт протягом 5 робочих днів.
05.07.2024 року позивачем виставлено ТОВ ВКП «Ювіс» рахунок на оплату №29 згідно договору на суму 224 130,00 грн., в т.ч. ПДВ 37 355,00 грн.
У зв`язку з отриманням коштів у розмірі 224 130 грн., позивачем 15.07.2024 року складено дві податкові накладні №35 та №36.
Так, 15.07.2024 року позивачем складено податкову накладну №36 на суму 88 951,94 грн, в тому числі ПДВ 14 825,32 грн. та направлено її на реєстрацію в ЄРПН, яку зареєстровано відповідачем 18.07.2024 року.
15.07.2024 року позивачем складено податкову накладну №35 на суму 135 178,01 грн, в тому числі ПДВ 22 529,67 грн. та направлено її на реєстрацію в ЄРПН.
25.07.2024 року позивачем до контролюючого органу було подано пояснення та копії документів щодо податкової накладної від 15.07.2024 року №35, реєстрацію якої зупинено.
За результатами розгляду наданих позивачем документів, рішенням Комісії регіонального рівня про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11522130/30317087 від 31.07.2024 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 15.07.2024 року №35 з підстави надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.
Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем оскаржено в адміністративному порядку, однак рішенням відповідача від 16.08.2024 року скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з пунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, який набрав чинності з 01.02.2020 року (далі Порядок № 1165).

Згідно з пунктом 3 Порядку №1165, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку № 1165, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин,у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.

Як вже було встановлено судом, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги 4407, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомлено: показник «D»= .5248%, «Р»=44825,32. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оцінюючи наведену в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної підставу контролюючого органу, суд зазначає, що у додатку 3 до Порядку №1165, визначено критерії ризиковості здійснення операцій.

Критерієм 1 ризиковості здійснення операцій визначено обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.

Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови.

Судом встановлено, що у межах спірних правовідносин перевіряється правомірність рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної, що складена та направлена позивачем на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних під час проведення господарської операції з контрагентом ТОВ «ВКП «Ювіс».

В даному випадку, надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню податкового органу, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно вищевикладених положень податкового законодавства, складені платниками податків податкові накладні підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Між тим, у межах спірних правовідносин податковим органом зупинено реєстрацію податкової накладної позивача та запропоновано останньому надати додаткові пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію його податкової накладної.

В свою чергу, позивач з метою реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних 25.07.2024 року направив до контролюючого органу пояснення та надав додаткові документи.

В поясненнях позивачем було зазначено, що податкова накладна №35 від 15.07.2024 року була складена по першій події -оплаті коштів ТОВ ВКП «Ювіс», які були зараховані на розрахунковий рахунок позивача 18.10.2023 року в повному обсязі у сумі 135 178,01 грн. у тому числі ПДВ 22 529,67 грн. у загальній сумі рахунка №29 від 05.07.2024 року (п/д №20123 від 15.07.2024 р.), сам товар не відвантажувався. Позивачем раніше було перераховано попередню оплату постачальнику ТОВ «Епіцентр» згідно рахунка від 10.08.2023 року, товар також не відвантажувався. Всі попередні оплати позивачем було виконано раніше на адресу його постачальників, з метою збільшення заробітку при реалізації кінцевому покупцю в рамках договору №19 від 28.03.2024 року. Так як у підприємства не було коштів, виконання договору відклалось, всі товари у виставленому рахунку №29 від 05.07.2024 року оплачувались у різних постачальників, з якими позивач давно співпрацює.

Також, позивачем надано договір від 28.03.2024 року між ТОВ ВКП «Ювіс» (замовник) та ТОВ «Укрбудтранс» (підрядник) на виконання робіт №19, відповідно до якого підрядник зобов`заний виконати ремонтні роботи на фасаді об`єкту, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мосаковського 1-А.

Відповідно до пункту 3.1. договору, вартість робіт в період дії договору складає 314 130,00 грн. Вартість робіт згідно специфікації №2 складає 90000 грн., вартість матеріалів за цим договором згідно специфікації №1 складає 224 130 грн. включаючи ПДВ.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що замовник здійснює оплату підряднику наступними траншами: а) авансовий платіж в розмірі 75% від загальної суми Специфікації №1 протягом трьох робочих днів з моменту отримання рахунка на оплату; б) платіж у розмірі 25% від суми Специфікації №1 протягом трьох робочих; днів с моменту поставки на об`єкт матеріалів; в) 100% оплата, згідно Специфікації №2 за роботи після завершення виконання робіт протягом 5 робочих днів.

До пояснень також було надано довідку щодо видів діяльності, податкову накладну №35 від 15.07.2024 року, банківську виписку щодо отримання коштів від замовника, специфікації №№1,2, податкові накладні ТОВ «Тектум С», ТОВ «Руукі Україна», ТОВ «АВ Метал груп», ТОВ «Вент Аер Дніпро», ТОВ «Компанія Реммарк» та платіжні доручення по цим підприємствам, рахунок на оплату №Счт/DT-0036128 від 10.08.2023 року ТООВ «Епіцентр» та податкову накладну №15134 від 21.05.2024 року ТОВ «Епіцентр».

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач фактично відреагував на вимогу контролюючого органу та надав перелік документів, які, на його переконання, є достатніми для документального підтвердження господарської операції по якій складено спірну податкову накладну.

При цьому, суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520).

У пунктах 4 та 5 Порядку №520, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Згідно з пунктом 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Як визначено у пунктах 9 - 12 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку №520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.

Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року по справі № 500/889/21.

Як свідчить зміст оскаржуваного рішення, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної, підставою для його прийняття визначено "надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства".

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без наведення відповідної підстави і розрахованих показників за критерієм, якому відповідає платник податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності (пункт 63 постанови Верховного Суду від 23.02.2023 у справі №420/9924/20).

Водночас, судом встановлено, що позивачем стосовно податкової накладної №35 від 15.07.2024 року до контролюючого органу первинно подано пояснення щодо господарської операції, вчиненої на виконання договірних зобов`язань з контрагентом.

Також до матеріалів позовної заяви позивачем подано документацію, яка надавалась до ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підтвердження господарської операції в межах вказаної спірної податкової накладної.

Так, пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З огляду на положення цієї норми, у платника податку на додану вартість виникають податкові зобов`язання з податку на додану вартість, а відтак і обов`язок зареєструвати податкові накладні, за першою із подій: датою зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок, або датою відвантаження товарів, а для послуг - датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Верховний Суд у ряді своїх рішень звертає увагу на те, що при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкову накладну та її зареєструвати в ЄРПН.

Так, у постанові від 21 лютого 2023 року по справі №2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

Такий же підхід застосовано Верховним Судом і у постанові від 27 квітня 2023 року по справі №460/8040/20, у якій суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

При цьому, платник задля забезпечення реєстрації податкової накладної має подати документи на підтвердження сутності та змісту господарської операції (а не усі згідно з переліком у пункті 5 Порядку №520) й саме за результатами детального дослідження змісту поданих документів (в тому числі договору), на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією (постанова Верховного Суду від 29 червня 2023 року справа №500/2655/22).

Аналізуючи надані позивачем до пояснень документи, суд враховує те, що податкова накладна №35 від 15.07.2024 року була складена за першою подією, якою є дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.

Отже, позивач першочергово мав надати докази зарахування коштів на його банківський рахунок у розмірі 135 178,01 грн. датою 15.07.2024 року від ТОВ «ВКП «Ювіс».

Позивачем разом з позовною заявою було надано платіжну інструкцію №20123 від 15.07.2024 року про сплату ТОВ «ВКП «Ювіс» котів на підставі рахунку №29 від 05.07.2024 року та рахунок №29 від 05.07.2024 року на суму 224 130 грн.

Однак, суд звертає увагу, що позивачем ані платіжна інструкція №20123 від 15.07.2024 року, ані рахунок від 05.07.2024 року податковому органу разом з поясненнями від 25.07.2024 року не надавались.

Не надавались такі документи позивачем також і при оскарженні в адміністративному порядку рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №35 від 15.07.2024 року, що підтверджується самими поясненнями, копії якиї надано до позовної заяви.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем до прийняття оскаржуваного рішення не було надано податковому органу доказів зарахування коштів на його банківський рахунок у розмірі 135 178,01 грн. датою 15.07.2024 року від ТОВ «ВКП «Ювіс» за договором від 28.03.2024 року №19.

Зазначене свідчить про те, що позивачем не було надано обов`язкових первинних і бухгалтерських документів які підтверджували б інформацію, зазначену у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено в Реєстрі.

Судом, в свою чергу, не можуть бути враховані зазначені документи, в якості доказу протиправності оскаржуваного рішення, оскільки такі не надавались відповідачу, не були ним досліджені та враховані при прийняття оскаржуваного рішення.

Також, судом враховується і інші доводи відповідача, якими він обгрунтовує рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

В оскаржуваному рішенні в якості додаткової інформації зазначено про відсутність первинних документів підтверджуючих придбання товару та реалізацію, а саме ВН, ТТН, відсутні оборотно-сальдові відомості, сертифікати відповідності, встановлено відсутність місць зберігання для придбаного товару, встановлено відсутність трудових ресурсів для здійснення операцій.

Так, задекларованими видами діяльності позивача є виключно торгівля. Задекларованих видів діяльності за КВЕД для виконання робіт позивач не має.

Податкова накладна, реєстрацію якої зупинено, складена щодо договору на виконання ремонтних робіт на фасаді будівлі за адресою вул. Володимира Масаковського, 1А, позивачем як підрядником, який виконує ремонтні роботи та здійснює поставку матеріалів для виконання ремонтних робіт.

Жодних доказів наявності у позивача матеріально-технічних та побутових ресурсів для виконання ремонтних робіт позивачем ані відповідачу ані суду надано не було. Відповідно форми №20-ОПП позивачем задекларовано офісне приміщення у 2021 році.

Позивачем не було надано також жодних дозволів та ліцензій, які свідчили б про наявність у нього права на виконання такого виду робіт, зокрема і ремонтних робіт на фасаді будівлі за адресою вул. Володимира Масаковського, 1А.

Окрім того, позивачем не було надано ані суду ані відповідачу разом з поясненнями доказів придбання ним товару, який в подальшому підлягав постачанню за договором №19 від 28.03.2024 року, укладеним з ТОВ «ВПК «Ювіс».

Судом не приймаються до уваги податкові накладні та платіжні доручення надані контрагенами позивача на його адресу, оскільки останні не підтверджують придбання позивачем товару, який в подальшому підлягав постачанню за договором №19 від 28.03.2024 року та за поясненнями самого позивача товар був оплачений, але не відвантажувався.

За правилами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивач не надав (надав в неповному обсязі) копії документів відповідно до пункту 5 Порядку №520, а тому у контролюючого органу були підстави для прийняття оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №35 від 15.07.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 11 Порядку №520. Доводи податкового органу щодо такої відмови позивачем, як платником податків не спростовані, як при прийнятті рішення так і впродовж судового розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку, що рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову у реєстрації податкової накладної №35 від 15.07.2024 року прийняте з врахуванням всіх обставин у справі та у спосіб, визначений законом, а відтак, є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудтранс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська