Справа № 320/36809/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року справа №320/36809/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (відповідач 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 94 від 09 січня 2024 року про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 страхового стажу при обчисленні пенсії періоди роботи: з вересня 1986 року - листопад 1999 року (саме так зазначено у рішенні), а саме з 06.09.1986 р. по 28.07.1989 р. в колгоспі «Нове життя», з 09.08.1989 р. по 24.06.1994 р. дит?яслах-саду № 81 ст. Фастів та з 29.06.1994 р. по 04.12.2010 р. в Моторвагонному депо Фастів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи: з 06.09.1986 р. по 28.07.1989 р. в колгоспі «Нове життя», з 09.08.1989 р. по 24.06.1994 р. в дит?яслах-саду №81 ст. Фастів та з 29.06.1994 р. по 04.12.2010 р. в Моторвагонному депо Фастів згідно трудової книжки - НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на думку позивача, відповідач здійснив протиправні дії, які полягають у відмові зарахувати до страхового стажу позивача періоди з 06.09.1986 р. по 28.07.1989 р. в колгоспі «Нове життя», з 09.08.1989 р. по 24.06.1994 р. в дит?яслах-саду №81 ст. Фастів та з 29.06.1994 р. по 04.12.2010 р. в Моторвагонному депо Фастів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №320/36809/24 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 відкрито провадження в адміністративній справі №320/36809/24 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами

В матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Фастів Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла 55-річного віку, що надає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

02 січня 2024 року вона звернулася до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії.

Заяву було передано за принципом екстериторіальності на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області №94 від 09 січня 2024 року їй відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку через відсутність необхідного страхового стажу.

Згідно з рішенням, обчислений страховий стаж становить 19 років 4 місяці.

Не зараховано періоди роботи з вересня 1986 року по листопад 1999 року, зазначені в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 25.07.1989, через:

Дата заповнення трудової книжки 25.07.1989, перший запис про роботу в колгоспі з 06.09.1986 по 28.07.1989.

Титульний аркуш трудової книжки засвідчено печаткою «Моторвагонне депо Фастів», де заявниця працювала з 29.06.1994, тобто засвідчено підприємством, в якому вона не працювала на дату видачі трудової книжки.

Відсутня інформація про мінімум трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих вихододнів) за період роботи в колгоспі з 06.09.1986 по 28.07.1989.

Заявниця вважає, що неврахування періодів роботи в колгоспі з 06.09.1986 по 28.07.1989, роботи в дитячому садку №81 ст. Фастів з 09.08.1989 по 24.06.1994 та роботи в Моторвагонному депо Фастів з 29.06.1994 по 04.12.2010 є протиправним і порушує її конституційні права, у зв`язку з чим звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV; тут та надалі у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Статтею 24 Закону №1058-IV встановлено, зокрема, наступне: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом №1058-IV, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон N 1788-XII; тут та надалі в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що з 01.01.2004 законодавцем запроваджено поняття «страховий стаж», для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, прирівнюється до страхового.

Згідно статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядок №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 6 вересня 1986 року позивача було прийнято до членів колгоспу «Нове життя» на посаду вихователя старшої групи дитячого садка. На цій посаді вона працювала до 28 липня 1989 року, та була звільнена за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП УРСР. Дані про прийняття на роботу та звільнення належним чином занесено до трудової книжки НОМЕР_1 .

Після звільнення з колгоспу, 9 серпня 1989 року, позивач була прийнята на посаду помічника вихователя у дитячий садок №81 станції Фастів, де працювала до 24 червня 1994 року. Відповідні записи про прийняття та звільнення з цього закладу також внесено до трудової книжки, підкріплено підписами та печатками.

29 червня 1994 року позивач була прийнята на роботу в «Моторвагонне депо Фастів» на посаду прибиральниці, де працювала до 4 грудня 2010 року. Записи про прийняття та звільнення з цього підприємства також відображено в трудовій книжці та засвідчено печатками.

Суд зазначає, що у рішенні відповідача 2 про відмову в призначенні пенсії від 9 січня 2024 року зазначено, що періоди роботи з вересня 1986 року по листопад 1999 року не враховано до страхового стажу. Однак ці періоди включають час роботи позивача в колгоспі (з 6 вересня 1986 року по 28 липня 1989 року), у дитячому садку №81 (з 9 серпня 1989 року по 24 червня 1994 року) та в «Моторвагонному депо Фастів» (з 29 червня 1994 року по 4 грудня 2010 року).

Крім того, позивач зверталася до архівного відділу Фастівської райдержадміністрації та Державного архіву Київської області.

В архівному витягу Фастівської райдержадміністрації від 19 грудня 2023 року №05-05/275в зазначено, що згідно з протоколом №10 засідання колгоспу «Нове життя» від 31 липня 1989 року позивача звільнено з посади вихователя дитячого садка у зв`язку з переходом на іншу роботу за місцем проживання. Архівна довідка №05-03/297в підтверджує підпорядкування та реорганізацію колгоспу.

Водночас Державний архів Київської області повідомив, що документи КСП «Нове життя» на зберігання до архіву не надходили, тому надати додаткові відомості щодо роботи позивача у зазначений період немає можливості.

Так, позивачем зазначено, що факт роботи в колгоспі можуть підтвердити свідки ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», періоди трудової діяльності, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Крім того, згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі її відсутності або наявності в ній неточних записів, трудовий стаж може бути підтверджено іншими документами, зокрема наказами, довідками, виписками з реєстру застрахованих осіб тощо.

Аналогічно, відповідно до пункту 3 цього Порядку, якщо в трудовій книжці відсутні записи або вони є неправильними, для підтвердження трудового стажу приймаються дані з реєстру застрахованих осіб, архівні документи, особові рахунки, трудові договори та інші документи, що містять інформацію про періоди роботи.

У випадку, коли виникають розбіжності або неточності в трудовій книжці, Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії, затверджений постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, передбачає, що орган, який призначає пенсію, перевіряє правильність оформлення документів і може вимагати надання додаткових документів для їх уточнення (пункт 4.7).

Таким чином, відмова відповідача зарахувати періоди трудової діяльності, зазначені в трудовій книжці позивача, є безпідставною, оскільки трудова книжка є основним документом для підтвердження стажу роботи, а записи в ній були зроблені без виправлень чи підробок і мають відповідні печатки підприємств. Крім того, недоліки в оформленні трудової книжки не можуть бути підставою для відмови в зарахуванні цих періодів до страхового стажу.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм ст.245 КАС України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, беручи до уваги зібрані та досліджені докази в їх сукупності, а також враховуючи вимоги статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову у обраний позивачем спосіб захисту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн., підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким було прийнято оскаржуване рішення - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 94 від 09 січня 2024 року про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 страхового стажу при обчисленні пенсії періоди роботи: з вересня 1986 року - листопад 1999 року, а саме з 06.09.1986 р. по 28.07.1989 р. в колгоспі «Нове життя», з 09.08.1989 р. по 24.06.1994 р. дит`яслах-саду № 81 ст. Фастів та з 29.06.1994 р. по 04.12.2010 р. в Моторвагонному депо Фастів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи: з 06.09.1986 р. по 28.07.1989 р. в колгоспі «Нове життя», з 09.08.1989 р. по 24.06.1994 р. в дит`яслах-саду №81 ст. Фастів та з 29.06.1994 р. по 04.12.2010 р. в Моторвагонному депо Фастів згідно трудової книжки - НОМЕР_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.