Справа № 420/33284/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), в якому позивачка просить:

визнати протиправним та скасувати акт проведення розслідування нещасного випадку від 28 жовтня 2023 року за фактом смерті військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 ;

визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 №1582 від 01 листопада 2023 року за результатами службового розслідування по факту смерті військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати в/ч НОМЕР_1 провести належне службове розслідування та скласти акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби, який стався 26 серпня 2023 року з військовослужбовцем Збройних Сил України, солдатом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розвідником - санітаром 3 розвідувальної групи спеціального призначення НОМЕР_2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 за формою НВ-3, наведений у додатку 5 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністерства оборони України №332 від 27.10.2021 року.

Позивачка зазначила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її сином та проходив військову службу по мобілізації.

26.08.2023 року під час проходження військової служби у зоні бойових дій внаслідок вибуху її син розвідник санітар 3 розвідувальної групи спеціального призначення НОМЕР_2 загону спеціального призначення в/ч НОМЕР_1 загинув.

19.01.2024 року вона отримала від в/ч НОМЕР_1 акт проведення розслідування нещасного випадку від 28.10.2023 року за фактом смерті ОСОБА_2 , згідно з яким смерть її сина настала в результаті здійснення самогубства шляхом використання озброєння (граната наступальна НОМЕР_3 ) в особистих цілях, без відома командування в/ч НОМЕР_1 . Смерть не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та не пов`язана із безпосередньою участю у бойових діях в/ч НОМЕР_1 .

Позивачка вважає, що комісія безпідставно та необґрунтовано дійшла висновку, що смерть її сина - ОСОБА_2 наступила внаслідок самогубства, оскільки вказане не підтверджується жодними доказами та є недоведеним.

Навпаки під час проведення службового розслідування комісія опитала свідків подій, які в своїх поясненнях зазначали, що ОСОБА_2 не виказував намірів щодо самогубства, а також, що йому не передували ніякі події, які могли б призвести до виникнення наміру у його вчиненні.

Смерть військовослужбовця ОСОБА_2 наступила в зоні бойових дій. Опитані свідки у поясненнях зазначали, що чули по 2 вибухи в районі тимчасового розташування підрозділу, що ставить під сумнів версію комісії про самогубство її сина шляхом використання озброєння. Крім того, на тілі її сина під час судово-медичної експертизи не встановлено жодних термічних опіків, осмалення чи закопчення, які повинні бути, якщо особа здійснює самопідрив та знаходиться у безпосередній близькості від вибуху.

Позивачка стверджує, що наступальна граната М67, яку начебто самопідірвав її син, не може бути тим боєприпасам, який спричинив йому ушкодження у вигляді повної травматичної ампутації лівої верхньої кінцівки на рівні середньої третини передпліччя, повної травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки, травматичного відділення лівої стопи, травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки. Від вибуху його тіло було викинуте з окопу розмірами 2х1х0,8 м на відстань 10 м від нього.

Вказані обставини комісією безпідставно не враховані, сформовано необґрунтований висновок про самогубство її сина в акті від 28.10.2023 року за результатами розслідування нещасного випадку лише за формою НВ-2 та прийнято наказ №1582 від 01.11.2023 року, які підлягають скасуванню.

Позивачка вважає, що ефективний захист порушених прав полягає у зобов`язанні відповідача провести належне службове розслідування та скласти акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) за формою НВ-3, який складається у разі якщо смерть визнана такою, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Командування в/ч НОМЕР_1 , провівши не належним чином розслідування нещасного випадку, позбавило її права на отримання грошової допомоги при загибелі сина, яка відповідно до Закону №2011-ХІІ не виплачується у випадку вчинення військовослужбовцем самогубства.

Позивачка просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 01.11.2024 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 13.11.2024 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також ухвалою суду витребувано у в/ч НОМЕР_1 докази по справі - копії матеріалів розслідування нещасного випадку за фактом смерті військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 .

Ухвала суду від 13.11.2024 року доставлена до електронного кабінету відповідача через Підсистему «Електронний суд» 18.11.2024 року. Також 26.11.2024 року представник в/ч НОМЕР_1 отримав ухвалу суду засобами поштового зв`язку, про що свідчить підпис про отримання на рекомендованому повідомленні поштового відправлення.

Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позов та витребувані судом докази, інших заяв та клопотань від відповідача не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі станом 27.12.2024 року не зареєстровано).

Справу розглянуто у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 28.11.2015 року).

Солдата резерву 38 запасної роти ОСОБА_2 призвано ІНФОРМАЦІЯ_3 по мобілізації та наказом командира в/ч НОМЕР_1 №98 від 07.04.2023 зараховано до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення з 07.04.2023 року.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 №134 від 12.05.2023 ОСОБА_2 призначено на посаду розвідника - санітара 3 розвідувальної групи спеціального призначення 3 роти спеціального призначення НОМЕР_2 загону спеціального призначення в/ч НОМЕР_1 з 12.05.2023 року.

26.08.2023 року ОСОБА_2 у віці 40 років згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №5317 від 28.08.2023 року, виданого Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи», помер в зоні проведення бойових дій. Смерть настала внаслідок розтрощення тіла.

На підставі наказів командира в/ч НОМЕР_1 від 02.09.2023 №3067 та від 11.09.2023 №3214 комісією проведено розслідування випадку смерті солдата ОСОБА_2 26.08.2023 року о 19:30 год в АДРЕСА_3 , за результатом якого складено акт за формою НВ-2 проведення розслідування нещасного випадку від 28.10.2023 року №19031.

Згідно з актом комісією встановлено, що близько 19 год 30 хв 26.08.2023 року солдат ОСОБА_2 , перебуваючи в своєму окопі на місці тимчасової дислокації у лісосмузі біля АДРЕСА_3 , використовував в особистих цілях, без відома командування, озброєння (граната наступальна НОМЕР_3 ), яка належить в/ч НОМЕР_1 . В результаті несанкціонованого використання боєприпасів та порушення правил безпеки, відбувся вибух, внаслідок чого отримано тяжкі тілесні ушкодження не сумісні з життям, солдат ОСОБА_2 помер.

Комісія дійшла висновку про вчинення солдатом ОСОБА_2 самогубства шляхом використання озброєння (граната наступальна НОМЕР_3 ) в особистих цілях без відома командування.

За п.5.2 акту від 28.10.2023 року №19031 вирішено вважати, що смерть військовослужбовця солдата ОСОБА_2 , настала в результаті здійснення самогубства шляхом використання озброєння (граната наступальна НОМЕР_3 ) в особистих цілях, без відома командування в/ч НОМЕР_1 . Смерть військовослужбовця солдата ОСОБА_2 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та не пов`язана із безпосередньою участю у бойових діях в/ч НОМЕР_1 .

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 01.11.2023 року №1582 затверджено висновки акту від 28.10.2023 року №19031 акт за формою НВ-2.

Позивачка, вважаючи необґрунтованими висновки службового розслідування відносно її загиблого сина ОСОБА_2 , звернулась до суду з цим позовом.

Спірні правовідносини стосуються питань, пов`язаних із розслідуванням і веденням обліку нещасних випадків, що сталися з військовослужбовцями Збройних Сил України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч.4 ст.2 Закону №2232-ХІІ).

Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України 27.10.2021 №332 (далі Інструкція №332).

За змістом п.1 розділу ІІІ Інструкції №332 спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком, яке проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до п.8 розділу ІІ Інструкції №332 комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана, зокрема: обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку, причини нещасного випадку; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.

До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події.

Згідно з п.9 Інструкції №332 якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини.

За приписами п.10 обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є, зокрема: виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні; виконання потерпілим військовослужбовцем державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; перебування потерпілого військовослужбовця у складі добового наряду; прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, пішки або на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень унаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком.

Таким чином, у будь-якому випадку комісія складає акт за формою НВ-2. Акт за формою НВ-3 складається у разі якщо нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.

Судом встановлено, що за фактом гибелі ОСОБА_2 складений акт за формою НВ-2. Комісією акт за формою НВ-3 не складався, оскільки вона дійшла висновку, що факт смерті солдата ОСОБА_2 не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, оскільки комісія дійшла висновку про самогубство ОСОБА_2 , що у відповідності до п.11 розділу ІІ Інструкції №332 серед обставин, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, передбачено, зокрема, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.

Отже за приписами Інструкції факт смерті військовослужбовця не визнається таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, у разі підтвердження вчинення військовослужбовцем самогубства висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.

Вказані умови за матеріалами справи дослідженими судом відсутні.

Окрім обов`язків комісії, визначених п.8 розділу ІІ Інструкції №332, відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції №332 члени комісії зі спеціального розслідування мають право одержувати письмові та усні пояснення (опитування) військовослужбовців і працівників військової частини та свідків події.

Члени комісії зі спеціального розслідування за можливості повинні зустрітися з потерпілими військовослужбовцями або членами їх сімей, розглянути на місці соціальні питання або внести пропозиції щодо їх вирішення відповідним органам, а також надати роз`яснення військовослужбовцям або членам їх сімей стосовно їх прав і належних компенсацій відповідно до законодавства України.

Таким чином, обов`язком комісії зі спеціального розслідування є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин події, яка призвела до смерті військовослужбовця, у тому числі шляхом опитування свідків, проведення досліджень, аналізу наявних доказів та врахування інтересів членів сім`ї загиблого.

Проте згідно з актом службового розслідування комісія не забезпечила комунікації з позивачкою як найближчим родичем загиблого.

Опитані комісією свідки спростовують висновки комісії про наявність ознак самогубства ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що комісією опитано свідків події, що мала місце 26.08.2023 року о 19:30 год в н.п. Васинівка, Оріхівського району, Запорізької області.

Головний сержант 3 роти ОСОБА_5 за фактом події повідомив, що 26.08.2023 року о 19:20 год він був на навчанні в сусідній посадці на відстані 300-400 м від місця розташування 3 роти. Почув два вибухи, після чого у рацію повідомили, що є постраждалий. Він відразу сів в автомобіль і поїхав на місце події. На місці ним виявлено окоп, в якому було все розірвано, тіло ОСОБА_2 знайшли без кінцівок на полі соняшника. В подальшому було виявлено розрив гранат.

Командир роти ОСОБА_6 повідомив комісії, що 26.08.2023 року о 19:20 год він перебував на КСП роти та почув два вибухи, схожі на вибух гранати. Він побіг на звук вибуху та побачив, що з окопу, який належав ОСОБА_2 йде дим, але сам солдат був відсутній. Оглянувши територію помітив тіло, яке лежало в соняшниковому полі неподалік місця події. Піднявшись до тіла він побачив, що це солдат ОСОБА_2 без ознак життя, про що одразу повідомив КБ.

Командир групи в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 за фактом події повідомив комісії, що бачив солдата ОСОБА_2 . 26.08.2023 року близько 8:40 год. Зазначив, що під час спілкування з ним, останній був в хорошому настрої та встановлював намет, в який планував переїхати з окопу. ОСОБА_7 вказував, що суїцидальних проявів або чогось підозрілого в його поведінці не побачив. Повідомив, що під час події був відсутній на місці дислокації, оскільки в період з 15:30 год по 20:30 год він перебував на навчаннях на полігоні.

При цьому, акт службового розслідування від 28.10.2023 №19031 не містить відомостей про проведення допитів свідків події, які могли б підтвердити або спростувати факт несанкціонованого використання озброєння солдатом ОСОБА_2 .

В акті відсутні будь-які докази використання ОСОБА_2 на місці дислокації 3 роти озброєння в особистих цілях, без відома командування в/ч НОМЕР_1 , враховуючи перебування загиблого в місці тимчасової дислокації та специфіку його військової посади.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №5317 (вих. №06/5828) від 27.11.2023 на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_2 , даних лабораторних та додаткових методів дослідження, враховуючи обставини справи, згідно поставлених запитань постанови, лікар судово-медичний експерт ОСОБА_8 дійшов висновку, що причиною смерті ОСОБА_2 стала вибухова травма голови, тулуба та кінцівок з множинними багатоуламковими переломами кісток скелету, ушкодженням та руйнуванням внутрішніх органів.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_2 виявлені наступні тілесні ушкодження:

- відкрита черепно-лицьова травма: багатоуламкові переломи кісток мозкового та лицьового черепа; руйнація та часткова травматична евакуація речовини головного мозку та Його оболонок; руйнування обох очних яблук та його оболонок; розтрощення хрящів та кісток носа; рвано-забійні рани, садна на голові та обличчі;

- відкрита травма тулуба: множинні багатоуламкові переломи та розтрощення ребер з обох боків; розтрощення ключиць; виявлення в черевній порожнині 900 мл рідкої крові та згортків; руйнування органів грудної та черевної порожнин, яєчок та його оболонок; крововиливи в м`які тканини навколо ушкоджень; множинні рани та садна на шиї, тулубі та калитці;

- відкрита травма кінцівок: повна травматична ампутація лівої верхньої кінцівки на рівні середньої третини передпліччя; неповна травматична ампутація 1 пальця правої кисті; відкритий багатоуламковий перелом правої плечової кістки; повна травматична ампутація правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки; травматичне відділення лівої стопи з розтрощенням кісток плесни та заплесни; травматична ампутація лівої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки; розтрощення лівої стегнової кістки; руйнування м`яких тканин та великих кровоносних судин; крововиливи в м`які тканини в місцях ушкоджень; множинні рвано-забійні рани та садна на кінцівках.

Лікар судово-медичний експерт дійшов висновку, що масивність та множинність виявлених ушкоджень, їх морфологічні характеристики та механізм утворення окремих груп ушкоджень, виявлення в дні ран металевих уламків свідчать про те, що ушкодження у ОСОБА_2 утворились внаслідок дії наступних факторів:

- дія тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, які володіли великою кінетичною енергією;

- дія вибухової хвилі.

Також у висновку судово-медичної експертизи зазначено, що усі ушкодження утворились зажиттєво, безпосередньо перед настанням смерті, та могли утворитись в результаті вибухової травми з дією елементів (складових частин) розірваних боєприпасів та/або уламків оточуючих об`єктів, які знаходились в епіцентрі вибуху та піддались дії розірваних боєприпасів, якими могли бути артилерійські снаряди, міни та інші, в тому числі і фугасного типу.

Таким чином, висновок судово-медичної експертизи №5317 (вих. №06/5828) від 27.11.2023 не містить підтвердження вчинення солдатом ОСОБА_2 самогубства та повністю спростовує висновок комісії про вчинення ОСОБА_2 самогубства.

Висновки комісії є необґрунтованими, оскільки в акті розслідування комісія не зазначила жодних доводів та доказів, які б підтверджували факт самогубства або вказували на мотиви, які могли призвести до такого вчинку.

Згідно з п.17 розділу ІІ Інструкції №332 у разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати отримання акта за формою НВ-2, подати скаргу старшому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк.

Суд вважає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень та на якого відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав суду доказів про правомірність прийнятих акту проведення розслідування нещасного випадку від 28.10.2023 року №19031.

Відповідно до п.7 розділу ІІІ Інструкції №332 командир військової частини, де стався зазначений у пункті 1 цього розділу випадок, зобов`язаний після затвердження акта розслідування за формою НВ-2, зокрема, протягом двох робочих днів видати наказ, в якому зазначаються питання, визначені в пункті 18 розділу II цієї Інструкції.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 №1582 від 01.11.2023 року затверджено акт розслідування від 28.10.2023 року №19031 за формою НВ-2, висновки якого визнані судом необґрунтованими. Висновком суду є те, що факт вчинення військовослужбовцем ОСОБА_2 26.08.2023 року самогубства є непідтвердженим, що виключає підстави для визнання події самогубством.

Частиною 4 ст.159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З урахуванням доводів позову, тієї обставини, що наданий строк для відзиву сплинув, та станом на час розгляду справ відзив на позов до суду не надійшов, згідно автоматизованої системи діловодства суду по справі не зареєстровано будь-яких клопотань, заяв відповідача, суд кваліфікує неподання відповідачем суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову.

Позивачка у змісті позову просить визнати протиправними та скасувати акт від 28.10.2023 року №19031 та наказ №1582 від 01.11.2023 року, а також зобов`язати в/ч НОМЕР_1 провести належне службове розслідування та скласти акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) за формою НВ-3, який складається у разі якщо смерть визнана такою, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. За змістом ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд по даній справі дійшов висновку про неправомірність складеного акту від 28.10.2023 року №19031, який затверджений командиром в/ч НОМЕР_1 , а також прийнятого командиром в/ч НОМЕР_1 за результатами службового розслідування наказу №1582 від 01.11.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) від 28.10.2023 року №19031 та наказу №1582 від 01.11.2023 року за результатами службового розслідування по факту смерті ОСОБА_2 .

Аналіз положень Інструкції №332 дозволяє дійти висновку, що повноваження щодо складення акта за формою НВ-3 мають дискреційний характер, оскільки акт за формою НВ-3 складається у разі, якщо комісія з розслідування визнає нещасний випадок (зникнення, смерть) таким, що пов`язаний із виконанням обов`язків військової служби.

Враховуючи висновок суду про наявність підстав для скасування акту проведення розслідування від 28.10.2023 року №19031 за формою НВ-2, а також дискреційні повноваження комісії на складення акту за формою НВ-3, суд вважає необхідним захисти порушене право позивачки шляхом зобов`язання відповідача провести повторне службове розслідування за фактом смерті ОСОБА_2 26.08.2023 року відповідно до наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 року №332, яким затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, та скласти за його результатами з урахуванням висновків суду відповідні акти.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд дійшов висновку про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачки судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст.2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язати вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 Акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) від 28.10.2023 року №19031 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1582 від 01.11.2023 року за результатами службового розслідування по факту смерті ОСОБА_2 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести повторне службове розслідування за фактом смерті ОСОБА_2 26.08.2023 року відповідно до наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 року №332, яким затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, та скласти за його результатами з урахуванням висновків суду відповідні акти.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1000 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва