Справа № 120/6069/24
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 грудня 2024 р. Справа № 120/6069/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

09.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов?язаного із захистом Батьківщини, за період з 29.11.2022 року по 05.01.2023 року, з 16.03.2023 року по 30.03.2023 року, та періоди відпустки для лікування після тяжкого поранення, рекомендованої довідкою ВЛК №18 від 05.01.2023 року на 30 (тридцять) календарних днів, рекомендованої довідкою ГВЛК №1262 від 03.02.2023 року на 45 календарних днів, рекомендованої довідкою ВЛК №473 від 30.03.2023 року на тридцять календарних днів, фактично виплачених сум.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов?язаного із захистом Батьківщини, за період з 29.11.2022 року по 05.01.2023 року, з 16.03.2023 року по 30.03.2023 року, та періоди відпустки для лікування після тяжкого поранення, рекомендованої довідкою ВЛК №18 від 05.01.2023 року на 30 (тридцять) календарних днів, рекомендованої довідкою ГВЛК №1262 від 03.02.2023 року на 45 календарних днів, рекомендованої довідкою ВЛК № 473 від 30.03.2023 року на тридцять календарних днів, фактично виплачених

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказав, що 22.11.2022 року під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини поблизу н.п. Водяне, Донецької області, позивач отримав поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 182/5387 від 09.12.2022 року.

Представник позивача зазначає, що у період з 29.11.2022 року по 05.01.2023 року, з 16.03.2023 року по 30.03.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, однак додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за періоди стаціонарного лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я не отримав.

За результатом розгляду заяви позивача про нарахування та виплату додаткової винагороди, відповідач надав картку особового рахунку за період лютий 2023 року - січень 2024 року, у якій вказано, що у січні 2024 року позивачу нараховано 187096,77 грн. додаткової грошової винагороди.

Позивач вважає, що має право на отримання додаткової винагороди у зв`язку з перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 29.11.2022 року по 05.01.2023 року, з 16.03.2023 року по 30.03.2023 року, а тому звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 14.05.2024 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Цією ж ухвалою витребувано у Військової частини НОМЕР_1 наступну інформацію:

- де саме ОСОБА_1 проходив військову службу у період з 29.11.2022 року по 05.01.2023 року, з 16.03.2023 року по 30.03.2023 року (фактичне місце перебування позивача у цей період: на службі чи на лікарняному)?;

- чи перебував ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні за станом здоров`я з 29.11.2022 року по 05.01.2023 року, з 16.03.2023 року по 30.03.2023 року і якщо так, то чи пов`язане лікування із травмою, яку він отримав внаслідок виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини в районі проведення бойових дій на території Донецької області?;

- коли саме ОСОБА_1 фактично продовжив несення військової служби після отриманої травми 29.11.2022 року (коли саме вийшов на військову службу після лікарняного)?;

засвідчені копії наказу командира військової частини на підставі якого позивачу видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від № 182/5387 від 09.12.2022 року.

10.06.2024 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за час перебування позивача на лікуванні після поранення у період з 28.11.2022 року по 05.01.2023 року позивачеві проведено нарахування та виплату додаткової винагороди за час виникнення спірних правовідносин, відповідно до вимог Окремого доручення №912/з/29:

- за листопад 2022 року згідно додатків 1, 2 до зазначеного наказу командира військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що Позивачеві належало до виплати додаткова винагорода в розмірі 90 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях за період з 1 листопада по 27 листопада 2022 року (27 днів), додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць у період з 28 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року (3 дні), підстава: рапорт № 22969 від 05.12.2022 року;

- за грудень 2022 року згідно додатку 1 до зазначеного наказу командира військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що позивачеві належала до виплати додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні по пораненню за період з 01 грудня по 31 грудня 2022 року (31 день), підстава: рапорт №345 від 05.01.2023 року;

- за січень 2023 року згідно додатку 5 до зазначеного наказу командира військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що Позивачеві належить до виплати додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні після поранення за період з 01 січня по 31 січня 2023 року (31 день), підстава : рапорт № 3747 від 05.02.2023 року.

Відповідач зазначає, що накази командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям призваним по мобілізації видаються на підставі рапортів на виплату додаткової винагороди, поданих відповідним порядком, командирами підрозділів військової частини НОМЕР_1 , які підтверджують відомості стосовно участі в бойових діях (спеціальних заходах), перебування на лікуванні (відпустках) до пораненню стосовно кожного підлеглого військовослужбовця, а також, беруть на себе повну матеріальну відповідальність за достовірність зазначених у таких рапортах даних.

Виплата позивачеві вище зазначеної додаткової грошової винагороди за листопад та грудень 2022 року, січень 2023 року з урахуванням утриманого військового збору (1,5%) та аліментів, відповідно до виконавчого провадження №51583723 від 13.06.2022 року, що підтверджується наданими фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 : довідкою щодо проведених нарахувань та здійснення утримань з матроса ОСОБА_2 ; відомістю АТ «УКРСИББАНК» нарахування коштів №315 (грошове забезпечення) за грудень 2022 р.: графа 1170; відомістю АТ «УКРСИББАНК» нарахування коштів №341 (грошове забезпечення) за січень 2023 р.: графа 1149; відомістю АТ «УКРСИББАНК» нарахування коштів 353 (грошове забезпечення) за лютий 2023 р.: графа 1070.

Також відповідач вказав, що згідно додатку 7 до зазначеного наказу командира військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що позивачеві належить до виплати додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні по пораненню за період з 27 листопада по 30 листопада 2022 року (3 дні), підстава: рапорт № 28.11.2022 від 02.06.2024 року, перерахунок та виплата якої буде здійснено позивачеві у поточному місяці, про що додатково буде повідомлено після підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок позивача.

Крім цього, відповідач зазначає, що жоден з наданих позивачем Висновків ВЛК не має висновку про те, що поранення отримане позивачем, пов?язане із захистом Батьківщини.

Виходячи із медичних висновків, викладених у медичній документації, у період з 16.03.2023 року по 30.03.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікування із загальними захворюванням (після гострого панкреатиту, набрякова форма, середньо важкий перебіг), так само, як і у відпустці за станом здоров?я на підставі Довідки ВЛК №473 від 30.03.2023 року у період з 30.03.2023 року по 29.04.2023 року.

Враховуючи наведене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

08.05.2024 року представник відповідача подав додаткові пояснення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

25.10.2024 року представник позивача подав додаткові пояснення, у яких, окрім іншого, вказав, що Військовою частиною до відзиву було долучено ряд документів, а саме: відомості про нарахування коштів, відповідно до якої встановлено, що клієнту було нараховано: в грудні - 68 704 грн.; в січні - 143 163 грн; в лютому - 73 875 грн.

Проте з даних документів неможливо встановити характер здійснених виплат, а саме за який період та за що були здійсненні нарахування.

Враховуючи наведене, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

29.10.2024 року представник відповідача подав додаткові пояснення, у яких вказав, що згідно додатку 7 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2022 року № 1276, встановлено, що позивачеві належить до виплати додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні по пораненню за період з 27 листопада по 30 листопада 2022 року (3 дні), підстава: рапорт №28.11.2022 від 02.06.2024 року.

Також вказує, що перерахунок та виплата доплати із розрахунку 100 000 грн. за 3 дні листопаду 2022 року, з урахуванням раніше виплаченої суми, здійснена позивачеві у червні 2024 року, що підтверджується відомістю нарахування коштів №703 за червень 2024 року АТ «УКРСИББАНК», згідно графи: 670 - на картковий рахунок позивача зараховано грошові кошти в сумі 5004,43 грн. (з урахуванням стягнення військового збору у розмірі 1,5 % та аліментів).

Вказує, що виплата за грудень 2022 року здійснена позивачеві в січні 2023 року, що підтверджується відомістю АТ «УКРСИББАНК» нарахування коштів № 341 (грошове забезпечення) за січень 2023 року: графа 1149; за січень 2023 року здійснена у лютому 2023 року, що підтверджується відомістю АТ «УКРСИББАНК» нарахування коштів № 353 (грошове забезпечення) за січень 2023 року: графа 1070; за лютий - березень 2023 року здійснена у січні 2024 року, що підтверджується відомістю АТ «УКРСИББАНК» нарахування коштів № 604 (грошове забезпечення) за січень 2024 року: графа 774.

Окрім іншого, зазначає, що виплата вищезазначеної додаткової грошової винагороди за період лікування з листопада 2022 року по березень 2023 року проведено з урахуванням утриманого військового збору (1,5%) та аліментів, відповідно до виконавчого провадження № 51583723 від 13.06.2022, що підтверджується наданими фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 довідками.

Також вказує, що окрім зазначених доплат, проведених позивачеві за час перебування на лікуванні та реабілітації за період з 01.02.2023 по 28.03.2023 встановлено відсутність підстав для проведення доплат за період лікування позивача у ВМКЦ ПР на підставі виписного епікризу №2613 з 28 березня 2023 року по 30 березня 2023 року та за період перебування у відпустці за станом здоров?я терміном 30 діб на підставі довідки військово-лікарської комісії від 30.03.2023 №473 з діагнозом: стан після гострого панкреатиту, набрякова форма, середньоважкого перебігу, захворювання, Так, пов?язане з проходженням військової служби.

Таким чином, на думку відповідача, відсутні підстави для здійснення позивачеві виплат додаткової винагороди у порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України N?168 за період перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров?я після лікування загального захворювання - «гострого панкреатиту, набрякова форма, середньоважкого перебігу», на підставі виписного епікризу №2613 та довідки військово-лікарської комісії від 30.03.2023 №473.

Враховуючи наведене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

Позивач проходить військову службу в Збройних Силах України.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №49 від 05.03.2022 року ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 182/5387 від 09.12.2022 року матрос ОСОБА_1 28.11.2022 року одержав МВТ. Вогнепальне осколкове поранення обох сідниць. За обставин: 27.11.2022 року поблизу н.п. Водяне Донецької області під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини, з ворожого квадрокоптера скинули ВОГ внаслідок чого отримав поранення. Ознак кримінальних, адміністративних правопорушень або дій у стані алкогольного сп?яніння, а також навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень не встановлено. Підстава: Витяг з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2022 року № 182/5225.

Внаслідок отриманого поранення 28.11.2022 року позивач був евакуйований, що підтверджується первинною медичною карткою Форми 100.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.12.2022 року № 321 позивача визнано таким, що 28.11.2022 року вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з метою виконання службових (бойових) завдань у складі оперативного ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ": до ЛСБП ЦРЛ м. Селідово, Донецької області.

Відповідно виписного епікризу КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. I.I. Мечнікова «Дор» №е15362 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 29.11.2022 року по 04.12.2022 року, діагноз: МВТ, тяжке поєднане непроникаюче уламкове хребтово-спиномозкове поранення з вихідним отвором в поперековій ділянці по середній лінії. Перелом остистого відростку тіла-дуги L3 хребця множинні поранення крижової ділянки з обох сторін, обох сідниць та вогнепальний перелом крижової кістки, лівого ліктя. Уламок параректально.

Згідно довідки про тимчасову втрату непрацездатності особи рядового і начальницького складу, виданої КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. I.I. Мечнікова «Дор» № 6655 звільнення від службових обов?язків позивача з 29.11.2022 року по 04.12.2022 року.

Відповідно виписного епікризу КП «Вінницька обласна лікарня ім. М.І.Пирогова Вінницької обласної ради» №24136 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 05.12.2022 року по 23.12.2022 року, діагноз: МВТ (28.11.2022), тяжке поєднане непроникаюче уламкове хребтово-спиномозкове поранення з вихідним отвором в поперековій ділянці по середній лінії. Посттравматичний нижній вялий парапарез з порушенням функції ходи. Перелом остистого відростку тіла-дуги L3 хребця. Чужорідне тіло металевої щільності на рівні L2- L3 хребця, множинні поранення крижової ділянки з обох сторін, обох сідниць та вогнепальний перелом крижової кістки, лівого ліктя. Уламок параректально.

Відповідно до виписного епікризу Військової частини НОМЕР_2 №367 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 23.12.2022 року по 05.01.2023 року, діагноз: вибухова травма (28.11.2022 року), важке поєднане непроникаюче уламкове хребтово-спиномозкове поранення з вихідним отвором в поперековій ділянці по середній лінії. Перелом остистого відростку тіла-дуги L3 хребця, множинні поранення крижової ділянки з обох сторін, обох сідниць та вогнепальний перелом крижової кістки, ліктьової кістки у верхній третині без зміщення; стороннє тіло параректальної ділянки.

Довідкою військово - лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 05.01.2023 року №18 встановлено: Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби та зазначено, що позивач потребує відпустки за станом здоров?я строком на 30 діб.

Відтак відповідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №6 від 06.01.2023 року позивач вибув у відпустку строком на 30 діб з 06 січня 2023 року по 03 лютого 2023 року, з якої відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 34 від 03.02.2023 року, позивач прибув 03.02.2023 року.

03.02.2023 року позивач повторно пройшов військово - лікарську комісію та згідно довідки гарнізонної військово - лікарської комісії від 03.02.2023 року №1262 встановлено: Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби та зазначено, що позивач потребує додаткової відпустки за станом здоров?я строком на 45 діб.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 38 від 07.02.2023 року позивач вибув у відпустку строком на 40 діб з 07.02.2023 року по 19.03.2023 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №76 від 16.03.2023 року позивача визнано таким, що перебуваючи у відпустці за станом здоров?я вибув на лікування до ВМКЦ ЦР м. Вінниця з 16.03.2023 року.

Згідно перевідного епікризу Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону № 2255 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 16.03.2023 року по 21.03.2023 року, діагноз: гостре респіраторне захворювання COVID - 19, легкий перебіг, гострий панкреатит набрякова форма.

Згідно виписного епікризу КП «Вінницька обласна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» №938/1 Позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 21.03.2023 року по 28.03.2023 року, діагноз: гострий бронхіт, шопатичний гострий панкреатит.

Відповідно до виписного епікризу Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону №2610 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 28.03.2023 року по 30.03.2023 року, діагноз: стан після гострого панкреатиту, набрякова форма, середньо важкий перебіг.

30.03.2023 року позивач пройшов ВЛК та відповідно до довідки ВЛК №473 від 30.03.2023 року вказано, діагноз: стан після гострого панкреатиту, набрякова форма, середньо важкий перебіг та встановлено: Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби та позивачу рекомендовано відпустку за станом здоров?я строком на 30 календарних днів.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №122 від 30.04.2023 року позивач повернувся до місця служби 29.04.2023 року.

05.06.2023 року представник позивача звернувся до відповідача з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити позивачу за лютий, березень та квітень 2023 року щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмір 100 000 грн, передбаченої Постановою. КМУ № 168, з урахуванням фактично виплачених сум. Також просив надати довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 та витяги із наказів про вибуття (прибуття) у відпустку за станом здоров`я.

Листом від 09.04.2024 року № 182/1/2648 відповідач надав картку особового рахунку позивача за період з 02.02.2023 року по 01.01.2024 року.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо не виплатити додаткової винагороду виходячи з розрахунку 100 000 грн. у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч. 2 статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку №260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за змістом пункту 2 розділу І якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).

У пункті 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Також пункт 1 Постанови №168 передбачає, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.

Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Тобто, в контексті спірних правовідносин Постанова № 168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі до 100000 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 182/5387 від 09.12.2022 року підтверджено, що позивач 28.11.2022 року одержав МВТ. Вогнепальне осколкове поранення обох сідниць. За обставин: 27.11.2022 року поблизу н.п. Водяне Донецької області під час виконання бойових завдань із захисту Батьківщини, з ворожого квадрокоптера скинули ВОГ внаслідок чого отримав поранення. Ознак кримінальних, адміністративних правопорушень або дій у стані алкогольного сп`яніння, а також навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень не встановлено. Підстава: Витяг з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2022 року № 182/5225.

Водночас позивач вважає, що йому не виплачувалась додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Суд зазначає, що оскільки додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, очевидно, що застосування норм Постанови №168, яка регулює питання виплати додаткової винагороди, повинно відбуватися з урахуванням положень Закону №2011-ХІІ та прийнятого на його підставі Порядку №260.

Пункт 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачає, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).

Аналогічно абзац 2 пункту 9 розділу І Порядку № 260 визначає, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (абзац 3 пункту 9 розділу І Порядку № 260).

Зважаючи, що отримане позивачем поранення 28.11.2022 року пов`язане із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, а також підтверджено його перебування на стаціонарному лікуванні з 29.11.2022 року по 04.12.2022 року, з 05.12.2022 року по 23.12.2022 року, з 23.12.2022 року по 05.01.2023 року, а також з 06.01.2023 року по 03.02.2023 року, з 07.02.2023 року по 19.03.2023 року у відпустці за станом здоров?я за висновками ВЛК, позивач мав право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом всього часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та з часу перебування у відпустці за станом здоров`я за висновками ВЛК у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Так, відповідно до наданої Військовою частиною НОМЕР_1 довідки позивачу здійснено нарахування грошового забезпечення із включенням додаткової винагороди, а саме:

Додаткова грошова винагорода у грудні 2022 року:

на підставі наказу КВЧ А0216 №1276 від 05.12.2022 року нараховано додаткову винагороду, а саме: з розрахунку 100 000 грн. на місяць:

- з 01.11.2022 по 27.11.2022 року у сумі 90 000 грн.:

з розрахунку 30 000 гри на місяць:

- з 28.11.2022 по 30.11.2022 року у сумі 3 000 грн.

Всього нараховано - 93 000,00 грн.;

Утримано аліменти - 22 901,25 грн.;

Утримано військовий збір (1,5%) - 1 395,00 грн.;

Зараховано на картковий рахунок - 68 703,75 грн.

Додаткова грошова винагорода у січні 2023 року:

на підставі наказу КВЧ А0216 №8 від 05.01.2023р. нараховано додаткову винагороду, а саме:

- з розрахунку 100 000 гри на місяць: з 01.12.2022 по 31.12.2022 року у сумі 100 000 грн.;

Доплата з розрахунку 70 000 гри на місяць:

- з 01.10.2022 по 31.10.2022 року у сумі 70 000 грн.

Всього нараховано - 170 000,00 грн.;

Утримано аліменти - 24 286,69 грн.;

Утримано військовий збір (1,5%) - 2 550,00 грн.;

Зараховано на картковий рахунок - 143 163,31 грн.

Додаткова грошова винагорода у лютому 2023 року:

На підставі наказу КВЧ А0216 №214 від 05.02.2023 року нараховано додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн.

Всього нараховано з 01.01.2023 по 31.01.2023 року - 100 000.00 грн.:

Утримано аліменти - 24 625,00 грн.:

Утримано військовий збір (1,5%) - 1500,00 грн.;

Зараховано на картковий рахунок - 73 875,00 грн.

Додаткова грошова винагорода у січні 2024 року:

На підставі наказу КВЧ А0216№33 від 05.01.2024 року нараховано додаткову винагороду з розрахунку 100 000 гри на місяць, а саме:

- доплата з 01.02.2023 по 28.02.2023 року у сумі 100000 грн.

- з 01.03.2023 по 19.03.2023 року у сумі 61290,32 грн.

- з 21.03.2023 по 28.03.2023 року у сумі 25806,45 грн.

Всього нараховано - 187 096,77 грн.;

Утримано аліменти - 46 072,58 грн.;

Утримано військовий збір (1,5%) - 2 806.45 грн.;

Зараховано на картковий рахунок - 138 217,74 грн.

Додаткова грошова винагорода у червні 2024 року

На підставі наказу КВЧ А0216 № 1438 від 05.06.2024 року нараховано наступні виплати:

- доплата щомісячної додаткової винагороди з розрахунку 70 000 грн з 28.11.2023 по 30.11.2023 року у сумі 7000 грн.

Всього нараховано - 7 000,00 грн;

Утримано аліменти - 1 893,96 грн.;

Утримано військовий збір (1,5%) - 101,61 грн;

Зараховано на картковий рахунок - 5 004,43 грн.

Отримання таких сум позивачем відображено у відомостях нарахування коштів (грошове забезпечення), виданих АТ "УКРСИБАНК".

При цьому, з урахуванням вимог п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» від 26.02.1993 року та відповідно до виконавчого провадженні №51583723 від 13.06.2022 року з нарахованих сум додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 було здійснено утримання аліментів у розмірі 25%.

Водночас, суд зауважує, що позивач не заперечує надходження йому на картковий рахунок коштів в грудні 2022 року - 68704 грн., в січні 2023 року - 143163 грн., в лютому 2023 року - 73875 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач здійснив нарахування та виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. (пропорційно дням) після надання позивачем медичних документів, що свідчать про пов`язаність періоду його лікувань та відпусток з пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини, за період з 29.11.2022 року по 04.12.2022 року, з 05.12.2022 року по 23.12.2022 року, з 23.12.2023 року по 05.01.2023 року, а також у відпустці за станом здоров?я з 06.01.2023 року по 03.02.2023 року, з 07.02.2023 року по 19.03.2023 року, з 21.03.2023 року по 28.03.2023 року, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Щодо перебування позивача на стаціонарному лікуванні за період з 16.03.2023 року по 30.03.2023 року та у відпустці з 30.03.2023 року по 29.04.2023 року на підставі довідки військово-лікарської комісії № 473 від 30.03.2023 року, а також те, що вказані висновки можуть слугувати підставою для виплати позивачеві збільшеного розміру додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. із розрахунку на місяць, суд зважає на таке.

Суд звертає увагу, що згідно наданих відповідачем доказів, за період 16.03.2023 по 19.03.2023 року та з 21.03.2023 року по 28.03.2023 року відповідачем нараховано та виплачено позивачу додаткову винагороду у збільшеному розмірі, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо інших періодів, суд зазначає наступне.

Так, як вже зазначено судом вище, підставою для включення військовослужбовця до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. на підставі абз.4 п. 1 Постанови № 168, є факт перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою ВЛК, якщо такій відпустці передувало лікування у стаціонарному закладі у зв?язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини із визначеними подальшими медичними рекомендації на час перебування у відпустці.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем не виплачено позивачу збільшену додаткову винагороду за 20.03.2023 року та з 29.03.2023 року по 29.04.2023 року, у зв`язку із перебуванням на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я після загального захворювання, а саме "гострого панкреатиту, набрякова форма, середньоважкого перебігу".

Суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки у довідці ВЛК №473 від 30.03.2023 року вказано, що таке захворювання пов`язане з проходженням військової служби та позивачу рекомендовано відпустку за станом здоров?я строком на 30 календарних днів.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно виписного епікризу Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону №2610 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 28.03.2023 року по 30.03.2023 року, діагноз: стан після гострого панкреатиту, набрякова форма, середньо важкий перебіг. Супутнім захворюванням є вибухова травма: "тяжке поєднане непроникаюче уламкове хребтово-спиномозкове поранення з вихідним отвором в поперековій ділянці по середній лінії. Перелом остистого відростку тіла-дуги L3 хребця множинні поранення крижової ділянки з обох сторін, обох сідниць та вогнепальний перелом крижової кістки, лівого ліктя. Уламок параректально".

В даному ж випадку, вищевказані умови, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди позивачем дотримані та підтверджуються матеріалами справи.

При цьому, суд наголошує, що додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям також за час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого).

Таким чином, за 20.03.2023 року та за період з 29.03.2023 року по 29.04.2023 року позивачу мало бути нараховано та виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, збільшену до 100 000 грн.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов?язаного із захистом Батьківщини та у відпустці, за 20.03.2023 року та за період з 29.03.2023 року по 29.04.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу зазначеної винагороди за вказаний період, з урахуванням вже проведених виплат.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат не встановлено, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов?язаного із захистом Батьківщини та відпустці, за 20.03.2023 року та за період з 29.03.2023 року по 29.04.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов?язаного із захистом Батьківщинита відпустці, за 20.03.2023 року та за період з 29.03.2023 року по 29.04.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 )

Суддя Дончик Віталій Володимирович