Справа № 500/7019/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7019/24

26 грудня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії та зміні страхового (трудового) стажу набутого до 01.01.2004 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 період з 10.01.1986 по 04.10.1994 та здійснити перерахунок його пенсії, у зв`язку зі збільшенням страхового стажу з 13.05.2024.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.05.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про проведення перерахунку пенсії та зарахуванням до страхового стажу періоду роботи в колгоспі. До заяви позивач долучив копію витягу з протоколу та копію довідки №12 від 29.03.2024.

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийняло рішення №83 від 17.05.2024, яким відмовили позивачу у проведенні перерахунку пенсії та зміні страхового стажу набутого до 01.01.2004 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з невідповідністю наданих для перерахунку пенсії документів вимогам чинного законодавства, а саме подача документів в копіях. Однак, позивач вказує на те, що оригінали вказаних документів, що підтверджують його трудовий стаж знаходяться на тимчасово окупованій території України, у зв`язку із цим, у позивача відсутня можливість надати саме оригінали вказаних документів. Дані документи йому передані засобами електронного зв`язку.

Ухвалою судді від 02.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

12.12.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що згідно п. 2.23 Порядку №22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. Проте, позивач звернувся із заявою про проведення перерахунку із зарахуванням до стажу періоду роботи в колгоспі та копіями Витягу з протоколу і довідки №12 від 29.03.2024.

Крім того відповідач вказує, що позивачем пропущено шестимісячний строк на звернення до суду із даним позовом.

12.12.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах, однак позивач звернувся із заявою про проведення перерахунку із зарахуванням до стажу періоду роботи в колгоспі та копіями Витягу з протоколу і довідки №12 від 29.03.2024, що і слугувало прийняттю оскаржуваного рішення.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

13.05.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії. До вказаної заяви позивачем було також долучено копію Витягу з протоколу і копію довідки №12 від 29.03.2024.

За принципом екстериторіальності вказану заяву та додані документи було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

За результатами розгляду вказаної заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області 17.05.2024 прийняло рішення про відмову в перерахунку пенсії №83 (арк. справи 13).

Дане рішення обґрунтоване тим, що при зверненні із заявою про перерахунок пенсії позивачем було подано копію Витягу з протоколу і копію довідки №12 від 29.03.2024 замість оригіналів.

Не погоджуючись із таким рішенням та діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктами 17-18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Відповідно до розділу 4 п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (зі змінами) (далі - Порядок №22-1), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Згідно п. 4.2 та п. 4.7 Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, перевіряє зміст та належність оформлення наданих для призначення пенсії документів.

Згідно п. 2.23 Порядку №22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Як зазначалося вище, підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача слугувало те, що при зверненні із заявою про перерахунок пенсії останнім було подано копію Витягу з протоколу і копію довідки №12 від 29.03.2024 замість їх оригіналів.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що оригінали вказаних документів, що підтверджують його трудовий стаж знаходяться на тимчасово окупованій території України, у зв`язку із цим у позивача відсутня можливість надати саме оригінали вказаних документів. Дані документи йому передані лише засобами електронного зв`язку.

Суд приймає вказані пояснення та погоджується із об`єктивною неможливістю надання позивачем оригіналів Витягу з протоколу і довідки №12 від 29.03.2024. У заявку з цим, зазначені обставини не можуть впливати на право особи на належне пенсійне забезпечення.

Також, суд зауважує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 30.04.1986 останній з 10.01.1986 по 04.10.1993 був членом колгоспу "Дружба".

Вказані записи скріплені печатками та містять підпис уповноваженої особи.

Тому, на переконання суду, у пенсійного органу були підстави для врахування вищевказаних записів трудової книжки про період роботи позивача в колгоспі "Дружба" з 10.01.1986 по 04.10.1993 та проведення перерахунку пенсії.

При цьому, період роботи позивача за 1994 рік в колгоспі "Дружба", який вказаний у довідці №12 від 29.03.2024, суд не враховує, оскільки згідно відомостей трудової книжки позивач 04.10.1993 виключений з членів колгоспу. В даному випадку, записи оригіналу трудової книжки мають переважне значення над копіями довідок. Разом з тим, у разі отримання оригіналів вищевказаних документів позивач вправі повторно звернутись до органів пенсійного фонду з метою перерахунку пенсії.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо відмови у зарахуванні зазначених періодів роботи до страхового стажу та відмови у перерахунку пенсії позивача є протиправним.

Відтак, з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 17.05.2024 №83, а також, зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи позивача в колгоспі "Дружба" з 10.01.1986 по 04.10.1993.

Щодо дати з якої слід здійснити призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії 13.05.2024, то відповідний перерахунок слід здійснити з першого числа місяця, в якому останній звернувся за перерахунком пенсії, а саме 01.05.2024.

При цьому суд зазначає, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22, від 24.05.2024 у справі №460/17257/23, від 18.09.2024 у справі №240/6201/23.

Щодо строку звернення, то суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.9 ст.120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Оскаржуване рішення прийнято 17.05.2024, а позовну заяву позивачем здано на пошту 15.11.2024. Тому позивач звернувся до суду у шестимісячний строк, встановлений статтею 122 КАС України.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 17.05.2024 №83.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі "Дружба" з 10.01.1986 по 04.10.1993 та здійснити перерахунок пенсії з 01.05.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька обл., Вінницький р-н, 21005, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, );

Головуючий суддя Баб`юк П.М.