Справа № 314/3698/24
Суддя: Швець О. В.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/3698/24
Провадження № 2-а/314/32/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2024 м.Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Швець О.В. розглянула позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича звернувся до суду із вказаною позовною заявою, за змістом якої просить скасувати, як незаконну постанову серії АА № 00020936, винесену 26.07.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В., якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500,00 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

27.09.2024 ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно із ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно відповіді з УДМС у Запорізькій області, ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем у позовній заяві адресою відповідача зазначено: АДРЕСА_2 .

Отже, ні зареєстроване місце проживання позивача, ні місцезнаходження відповідача не належать до територіальної юрисдикції Вільнянського районного суду Запорізької області.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Суд наголошує, що розгляд і вирішення адміністративної справи із недотримання судом правил територіальної підсудності є порушенням як норм вітчизняного законодавства, так і приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, в частині гарантування позивачу права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стаття 30 КАС України, передбачає, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 29 КАС України, повинна бути прийнята до провадження судом, до якого вона надіслана.

З огляду на вищевикладене, врахувавши відсутність вказівки у позові на те, яким правилом підсудності користувався позивач при зверненні до суду, наявні підстави для передання даної адміністративної справи за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області, тобто за зареєстрованим місцем проживанням позивача.

Керуючись статтями 25, 26, 29, 30, КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - передати за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області, (вул. Істоміна, буд. 10 м. Запоріжжя, 69061).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.В.Швець

23.12.2024