Справа № 751/8019/24
Суддя: Яременко І. В.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/8019/24
Провадження №2-а/751/149/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Яременко І.В.,

секретаря Шевченко А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

04.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПП в Чернігівській області ДПП, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2904407 від 24.08.2024; судові витрати покласти на відповідача.

Позов мотивовано тим, що 24.08.2024 постановою інспектора поліції УПП в Чернігівській області ДПП Тур О.В. серії ЕНА № 2904407 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що він керував автомобілем «Hyundai Ioniq», д.н.з. НОМЕР_1 , та в зоні дії д.з. 5.49 ПДР, рухався зі швидкістю 73 км/год. Вважає постанову протиправною, оскільки порушень ПДР не вчиняв, при в`їзді в с. Єрків встановив круїз-контроль швидкості 69 км/год, з якою стало рухався по вказаному населеному пункту. Однак приблизно за 300-400 м до його закінчення був зупинений невідомою особою у формі патрульної поліції. Під час знайомства було встановлено, що у особи, яка представилась представником УПП в Чернігівській області Тур О.В. відсутні повноваження на представлення інтересів вказаного управління, зокрема відсутнє службове посвідчення. Окрім цього, вказана особа стверджувала про нібито порушення ним ПДР, а саме рух зі швидкістю 73 км/год, у той час як він рухався зі швидкістю 69 км/год. Зазначені обставини вказували на необхідність надання йому правової допомоги адвоката, про що він написав клопотання з проханням відкласти розгляд справи. Однак ОСОБА_2 відхилив його клопотання і передчасно виніс оскаржувану постанову, що порушує його права і свободи, честь і гідність, завдає моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою судді від 06.09.2024 позов ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою судді від 17.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.10.2024 до суду представником відповідача подано відзив на позов, в якому відповідач просить повністю відмовити у задоволенні позову, а постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2904407 від 24.08.2024 залишити без змін. Зазначає, що позивач 24.08.2024 о 16 год 45 хв в с. Єрків, а/д М01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 73 км, керував транспортним засобом «Hyundai Ioniq», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год в населеному пункті, що позначено д.з. 5.49 та перевищив встановлене обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості Trucam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС008432). Лазерний вимірювач швидкості TruСam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також для мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Прилад TruСam автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, відмітка про що міститься у верхній частині фотографії з приладу, де зазначено, що правопорушення вчинено за адресою: 73 км а/д М-01 «Київ-Чернігів-Н.Яриловичі» в с. Єрків. Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29287, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 07.11.2023 та чинного до 07.11.2024, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM ІІ LTI 20/20 №ТС008431, є придатним до застосування. Настановою з експлуатації TruCAM ІІ: «Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. Не заслуговують на увагу суду твердження позивача. Що встановивши круїз-контроль швидкості 69 км/год він рухався по населеному пункту, оскільки дане твердження не підтверджується жодним доказом. Наявні відеоматеріали підтверджують факт порушення водієм вимог п. 12.4 ПДР, що стало достатньою і належною підставою для винесення постанови серії ЕНА № 2904407 від 24.08.2024 та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про причину зупинки та суть вчиненого ним правопорушення. До початку винесення оскаржуваної постанови поліцейський оголосив про початок розгляду справи, ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи та жодним чином не перешкоджав водієві у реалізації вказаних прав. Поліцейським правомірно було відхилено клопотання позивача про перенесення розгляду справи, а справу розглянуто на місці вчинення правопорушення, як того вимагають норми чинного законодавства. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Таким чином, враховуючи всі наявні матеріали даної справи та докази вчинення адміністративного правопорушення, всі зауваження позивача як підстави для скасування оскаржуваної постанови не знаходять свого підтвердження, носять суто суб`єктивний характер та свідчать лише про намагання уникнути адміністративної відповідальності (а.с. 20-54).

29.10.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, згідно яких надає відеодокази перебування патрульного ОСОБА_2 в нетверезому стані, який оголосив про розгляд справи на автодорозі Київ-Чернігів, 73км, с. Яриловичі, хоча вони знаходились у с. Єрків. Крім цього вказаний патрульний не підтвердив свої повноваження бути представником управління/департаменту патрульної поліції, оскільки у нього не виявилось ні довіреності, ні службового посвідчення, що вказує на нікчемність оскаржуваної постанови (а.с. 58)

На підставі ст.262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 24.08.2024 інспектором взводу № 2 роти № 2 БУПП в Чернігівській області Тур О.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2904407, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 24.08.2024 о 16 год 45 хв, у с. Єрків, дорога М-01, 73 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Ioniq», д.н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті с. Єрків, позначеній д.з. 5.49 ПДР та рухався зі швидкістю 73 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год. Швидкість руху виміряна приладом Trucam ІІ LTI 20/20, ТС008431, чим порушив п. 12.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП. (а.с.32).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно розділу 33 ПДР «Дорожні знаки», визначено, що дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» відноситься до інформаційно-вказівних знаків. Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Частинами 1 та 2 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правила дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

З дослідженого фото та відео на DVD диску із записами приладу TruCАM ІІ LTI 20/20, серійний номер TC008431 вбачається, що позивач рухався на автомобілі «Hyundai Ioniq», д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням встановленого обмеження швидкості руху.

Зі змісту відеозапису чітко вбачається порушення позивачем Правил дорожнього руху, оскільки його автомобіль рухався зі швидкістю 73 км/год. На відео та фото видно, як червона позначка фіксується на автомобілі позивача з відстані 263,5 м, тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля.

Враховуючи вищенаведене, факт порушення позивачем ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є належно встановленим та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно Наказу МВС України № 347 від 26.04.2017 «Про організацію виготовлення та видачі службових посвідчень Національної поліції України» службове посвідчення є офіційним документом, що посвідчує належність особи до Національної поліції, підтверджує її повноваження, встановлені законодавством України.

З наданого відповідачем відеозапису (п/в 472728, 16:50) очевидно, що лейтенант поліції ОСОБА_2 пред`явив позивачу службове посвідчення, а тому є уповноваженим працівником патрульної поліції, а отже у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, ст. 279 КУпАП зобов`язує працівника поліції роз`яснити водію його права та обов`язки.

Згідно положень ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, зокрема передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, уповноважена посадова особа на місці вчинення правопорушення виносить постанову. Положеннями КУпАП не передбачено можливість перенесення розгляду вказаної справи для надання правової допомоги.

Також Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Тому відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Матеріали справи не підтверджують, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП інспектором поліції здійснювались будь-які дії, які б могли трактуватися судом, як перешкоди у реалізації права позивача на отримання правової допомоги. У відповідності до чинного законодавства до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, окрім випадків застосування адміністративного затримання, коли інформуються центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Поліцейський, згідно із законодавством, лише ознайомлює особу із її правами, однак виключно така особа вирішує, чи скористається вона своїми правами та в який спосіб.

Аналогічного правового висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 19.12.2023 у справі № 750/11909/23, Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 24.09.2024 у справі № 671/1209/24.

За таких обставин, суд вважає, що інспектор взводу №2 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП Тур О.В., приймаючи оскаржувану постанову, діяв в межах та спосіб, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову, а оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення прийнятою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, постанова серії ЕНА № 2904407 від 24.08.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, винесена інспектором взводу №2 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП Тур О.В. ґрунтується на вимогах закону, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

На підставі викладеного, ст.ст. 7, 122, 222, 245, 251, 252, 258, 268, 278, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 72-78, 90, 94, 241-246, 257, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 24.12.2024.

Суддя І.В. Яременко