Справа № 160/28725/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тракторний завод" до Тернопільської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови, -
28.10.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тракторний завод" до Тернопільської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, з вимогами:
- визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA403070/2024/000275/2 від 23.10.2024 року та рішення, яке оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення» Тернопільської митниці Державної митної служби України № UA403070/2024/000428.
Цією ж ухвалою відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву.
1) декларантом до митного оформлення подано зовнішньоекономічний контракт від 19.10.2020 № GM2021, додатки до контракту від 31.03.2021 № 1, від 01.10.2021 № 1/2, від 01.11.2021 № 2, від 06.06.2024 № 2024-6, від 01.12.2021 №3, від 01.05.2023 № 4, від 21.12.2023 №5.
Пунктом 2.1. зовнішньоекономічного контракту від від 19.10.2020 № GM2021 передбачено, що поставка Товару здійснюється партіями, які формуються виходячи з поданої Покупцем Заявки і визначається в Додатках. Однак, декларантом до митного оформлення не надано заявку;
2) у поданому до митного оформлення Додатку 2024-6 від 06.06.2024 до контракту № GM2021 від 19.10.2020 зазначено «Умови оплати: 365 днів з дати вказаної в відвантажувальних документах або передоплата».
Проте, зазначені умови оплати суперечать узгодженим сторонами умовам, визначеним п. 3.4 зовнішньоекономічного контракту № GM2021 від 19.10.2020, в якому, зокрема, визначено «Протягом 2-х днів з моменту отримання повної оплати за Товар Продавець зобов`язаний вислати на адресу Покупця оригінали наступних документів англійською мовою: інвойс на заявлену партію Товару з підписом і печаткою Продавця (3 оригінали); морський коносамент (3 оригінали); пакувальний лист з підписом і печаткою Продавця (3 оригінали); сертифікат походження товару форма «А» (оригінал).
Разом із цим, декларантом документально не підтверджено частину транспортного маршруту доставки товару морським транспортом (Китай- Польща), оскільки до митного оформлення не подано коносамент;
3) розрахунок ціни згідно з випискою з калькуляції від 06.06.2024 було здійснено на підставі Додатку № 2024-6 від 06.06.2024, в якому зазначено умови поставки CPT Тернопіль.
Згідно з ІНКОТЕРМС умови поставки CPT означають, що продавець доставить товар названому їм перевізнику.
Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Однак, враховуючи інформацію отриману з калькуляції ціни, витрати на доставку товару декларантом до митної вартості не додані;
5) комерційна пропозиція від 03.06.2024 № б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT Тернопіль, що обмежує конкурентність.
Прайс-лист від виробника товару №б/н від 31.05.2024 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT Тернопіль, що обмежує конкурентність.
В зв`язку із цим дані документи не є належними документами, які підтверджують заявлену митну вартість.
Разом з тим, митним органом проведено порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947). За результатами проведеного порівняння встановлено, що у митного органу наявна інформація щодо рівня митної вартості ідентичних товарів за вищими рівнями митної вартості. Вищевикладені обставини слугували підставою для прийняття рішень про коригування митної вартості товару та з огляду на викладене відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
12.11.2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Тернопільської митниці надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до ч.1ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частиною 4статті 243 Кодексу адміністративного Українивстановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5ст.250 Кодексу адміністративного судочинства Українидатою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст.257,262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ТОВ «Торговий дім «Тракторний завод» є зареєстрованим у встановленому законом
порядку суб`єктом господарювання яке займається наступними видами економічної
-Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням (основний)
-Торгівля іншими автотранспортними засобами (код 45.19);
-Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (код 45.20);
-Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (код 45.31):
-Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (код
-Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них. технічне обслуговування і
ремонт мотоциклів (код 45.40);
-Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням,
суднами та літаками (код 46.14);
-Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (код 46.19);
-Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у. (код 82.99);
-Неспеціалізована оптова торгівля (код 46.90);
-Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового
призначення (код 33.12);
- Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів (код 33.17);
- Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устаткування (код 33.19).
19.10.2020 року ТОВ «ТД «Тракторний Завод», від імені якого діяв керівник Шкуропат Олег Миколайович (покупець), та компанія WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO., LTD (Китай), від імені якої діяв директор Mr. Tian Xiaolong (продавець), укладено міжнародний контракт купівлі-продажу товарів № GM2021. за умовами якого сторони домовились про продаж товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у додатках до контракту, які є невід`ємною частиною даного контракту, для подальшої поставки в Україну.
Згідно з контрактом № GM2021 від 19.10.2020 року та додатком № 2024-6 від 06.06.2024 року до нього Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Тракторний завод» придбало у компанії WEIFANG GREENMASTER MACHINERY СО.. LTD (Китай) наступні товари:
2) Трактор колісний Terra Force 3254НХ у кількості 16 шт. за сукупною ціною
9) Трактор колісний Terra Force 554XL у кількості 7 шт. за сукупною ціною
11) Грунтофрези ДМТЗ 125ВС у кількості 36 шт. за сукупною ціною 9963.00 дол. США (276,75 дол. США за 1 шт.);
13) Грунтофрези ДМТЗ 160ВС у кількості 16 шт. за сукупною ціною 4968.00 дол. США (310,50 дол. США за 1 шт.).
Загалом, за цією додатковою угодою № 2024-6 від 06.06.2024 року ТОВ «ТД «Тракторний завод» у компанії WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO.. LTD (Китай) було придбано товару на загальну суму 228 172,95 дол. США.
Країна виробництва означеного товару: Китайська Народна Республіка.
Згідно із умовами контракту № GM2021 від 19.10.2020 року, додатку № 2024-6 від 06.06.2024 року, а також комерційного інвойсу № 2024-6 від 06.06.2024 року, продавцем товар постачається на умовах СРТ - Тернопіль, Україна, тобто всі витрати на доставку товару здійснюються за рахунок продавця на умовах доставки продавцем товару названому перевізнику.
На вказаних умовах, продавець - WEIFANG GREENMAS4 ER MACHINERY СО.. LTD (Китай), оплатив витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.
Відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) № GM2021 від 19.10.2020 року, додатку № 2024-6 від 06.06.2024 року до нього, укладених між ТОВ «ТД «Тракторний завод» та компанією WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO.. LTD (Китай), а також згідно з рахунком-фактурою (комерційним інвойсом) № 2024-6 від 06.06.2024 року, сукупна вартість товару становила 228 172,95 дол. США.
Таким чином, на підставі вказаного контракту ТОВ «ТД «Тракторний Завод» 18.10.2024 року вищевказаний товар було ввезено на митну територію України у контейнерах залізничним транспортом.
Для підтвердження вартості товару позивачем надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст.53 Митного кодексу України, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме:
- сертифікат якості сертифікат від виробника товару № б/н від 18.07.2024;
- пакувальний лист до інвойсу № 2024-6 від 18.07.2024;
- рахунок-фактура (інвойс) № 2024-6 від 06.06.2024;
- супровідний документ T1 № 24PL322080NS71LLI4 від 12.10.2024;
- супровідний документ T1 № 24PL322080NS71LLK0 від 12.10.2024;
- супровідний документ T1 № 24PL322080NS71LLV7 від 12.10.2024;
- супровідний документ T1 № 24PL322080NS71LLX3 від 12.10.2024;
- супровідний документ T1 № 24PL322080NS71LLZ0 від 12.10.2024;
- супровідний документ T1 № 24PL322080NS71LM40 від 12.10.2024;
- супровідний документ T1 № 24PL322080NS71LM59 від 12.10.2024;
- некласифікований комерційний документ комерційна пропозиція від виробника від 03.06.2024;
- прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 27.05.2024;
- розрахунок ціни (калькуляція) виписка із загальної калькуляції від виробника № б/н від 06.06.2024;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток № 1 від 31.03.2021;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток № 1/2 від 01.10.2021;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток № 2 від 01.11.2021;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток № 2024-6 від 06.06.2024;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток № 3 від 01.12.2021;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток № 4 від 01.05.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаток № 5 від 21.12.2023;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № GM2021 від 19.10.2020;
- документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами (Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») декларація про відповідність № б/н від 21.10.2024;
- заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю заява № б/н від 22.10.2024;
- інші некласифіковані документи лист № 1-1 від 22.10.2024;
- інші некласифіковані документи технічні паспорта від виробника товару від 18.07.2024;
- інші некласифіковані документи технічні характеристики від виробника товару від 18.07.2024;
- інші некласифіковані документи фото табличок від 18.07.2024;
Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товарів було вивчено документи подані декларантом для здійснення митного оформлення, та встановлено, що вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари митницею було направлено повідомлення відповідно до якого Позивачу слід було надати за наявності додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи:
- копію митної декларації країни відправлення;
- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією;
- каталоги, специфікаці виробника товару.
У відповідь на запит митного органу декларантом надано лист № 4 від 23.10.2024р. в якому зазначено, що підприємство не має можливості надати додаткові документи у десятиденний термін.
За наявності зазначених відповідей та відповідно до приписів ч. 6 ст. 54 МК України відповідач прийняв рішення про відмову у митному оформленні товарів за митною вартістю, заявленою декларантом.
Так, відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів 23.10.2024 року №UA 403070/2024/000275/2 з обґрунтованням у графі 33 , а саме:
1) декларантом до митного оформлення подано зовнішньоекономічний контракт від 19.10.2020 № GM2021, додатки до контракту від 31.03.2021 № 1, від 01.10.2021 № 1/2, від 01.11.2021 № 2, від 06.06.2024 № 2024-6, від 01.12.2021 №3, від 01.05.2023 № 4, від 21.12.2023 №5.
Пунктом 2.1. зовнішньоекономічного контракту від від 19.10.2020 № GM2021 передбачено, що поставка Товару здійснюється партіями, які формуються виходячи з поданої Покупцем Заявки і визначається в Додатках. Однак, декларантом до митного оформлення не надано заявку;
2) у поданому до митного оформлення Додатку 2024-6 від 06.06.2024 до контракту № GM2021 від 19.10.2020 зазначено «Умови оплати: 365 днів з дати вказаної в відвантажувальних документах або передоплата».
Проте, зазначені умови оплати суперечать узгодженим сторонами умовам, визначеним п. 3.4 зовнішньоекономічного контракту № GM2021 від 19.10.2020, в якому, зокрема, визначено «Протягом 2-х днів з моменту отримання повної оплати за Товар Продавець зобов`язаний вислати на адресу Покупця оригінали наступних документів англійською мовою: інвойс на заявлену партію Товару з підписом і печаткою Продавця (3 оригінали); морський коносамент (3 оригінали); пакувальний лист з підписом і печаткою Продавця (3 оригінали); сертифікат походження товару форма «А» (оригінал).
Разом із цим, декларантом документально не підтверджено частину транспортного маршруту доставки товару морським транспортом (Китай- Польща), оскільки до митного оформлення не подано коносамент;
3) розрахунок ціни згідно з випискою з калькуляції від 06.06.2024 було здійснено на підставі Додатку № 2024-6 від 06.06.2024, в якому зазначено умови поставки CPT Тернопіль.
Згідно з ІНКОТЕРМС умови поставки CPT означають, що продавець доставить товар названому їм перевізнику.
Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Однак, враховуючи інформацію отриману з калькуляції ціни, витрати на доставку товару декларантом до митної вартості не додані;
5) комерційна пропозиція від 03.06.2024 № б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT Тернопіль, що обмежує конкурентність.
Прайс-лист від виробника товару №б/н від 31.05.2024 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT Тернопіль, що обмежує конкурентність.
Разом з рішенням про коригування митної вартості товару Тернопільської митницею також було прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UА403070/2024/000428 від 23.10.2024 року.
Джерелом інформації для коригування митної вартості товарів слугувала наявна інформація щодо митного оформлення подібного товару: За основу для обрахунку митної вартості товарів взято інформацію щодо раніше визнаної митної вартості товарів: №1 згідно з ЕМД від 08.08.2024 № UA408020/2024/039948 на рівні 2,54 дол.США за кг (4695,7273 USD/шт.) (Колісний трактор для сільськогосподарських робіт, з потужністю двигуна більшяк 25 кВт, але не більш як 37 кВт, в комплекті з ЗІП, побутового призначення:Трактор Скаут TE-504С-8шт,в розібраному стані, двигун дизельний, потужністю 36,8кВт), робочий об`ємциліндрів-2836см3; номер двигуна - номер шасі: L810208405B - SL24030697; L810208265B - SL24030704; L810208238B - SL24030705; L810208257B - SL24030706; L810208279B - SL24030707; L810208263B - SL24030709; L810208261B - SL24030710; L810208239B - SL24030711. Нові (у розібраному стані для зручності транспортування), рік виготовлення-2024. Виробник:WEIFANG LANGPAK INTERNATIONAL CO.,LTD. Торгівельна марка: СКАУТ. (має графічне зображення «СкАут» де буква А маєстилізацію зірочки). Країна виробництва:CN. Умови поставки CPT). № 2 ЕМД від 11.03.2024 №UA408020/2024/013394 на рівні 2,92 дол. США/кг. (4261,74 USD/шт.) (Товар- Колісний трактор для сільськогосподарських робіт, з потужністю двигуна небільш як 18 кВт, в комплекті з ЗІП, побутового призначення: Трактор Скаут TY-254 16 шт, в розібраному стані, двигун - дизельний (потужністю17,6кВт), робочий об`єм циліндрів - 1500 см3; номер двигуна - номер шасі: L801135481B - SL23111201; L801135487B - SL23111202; L801135478B - SL23111203; L801135189B - SL23111204; L801135186B - SL23111205; L800103198B - SL23111206; L801135194B - SL23111207; L801135192B - SL23111208; L801135476B - SL23111209; L801135482B - SL23111210; L801135486B - SL23111211; L801135198B - SL23111222; L801135185B - SL23111223; L801135190B - SL23111224; L801135483B - SL23111226; L801135193B - SL23111227. Нові (у розібраному станідля зручності транспортування), рік виготовлення - 2023. Виробник: WEIFANG LANGPAK INTERNATIONAL CO.,LTD. Торгівельна марка: СКАУТ. (має графічне зображення «СкАут» де буква А маєстилізацію зірочки). Країна виробництва: CN. умови поставки CPT). №3 ЕМД від 10.08.2024 № UA408050/2024/4722 на рівні 2,22 дол. США/кг. (468,706 USD/шт.) (Товар- Навісне обладнання до мотоблоків: Грунтофреза до мотоблоків моделі LD81 - 30 шт.; Грунтофреза до мотоблоків моделі LD101 - 30 шт.; набір грунтофрез до мотоблоків моделі LD121 - 15 шт. Торговельна марка: Bizon. Виробник: QINGDAO XIN JIN SHUN TRADING CO., LTD. Країна виробництва: Китай. CN., умови поставки CPT). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.».
Не погоджуючись з вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернуся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 Господарського кодексу України, суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які зовнішньоекономічні договори (контракти), крім тих, укладення яких заборонено законодавством України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 Господарського кодексу України форма і порядок укладення зовнішньоекономічного договору (контракту), права та обов`язки його сторін регулюються Законом України Про міжнародне приватне право та іншими законами.
Законом України Про зовнішньоекономічну діяльність від 16 квітня 1991 року №959-XII передбачено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України (надалі - МК України) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості з точки зору її повноти і прав (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Згідно з статтею VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як передбачено ч.1 ст.50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Суд зазначає, що ч.2 ст.53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Така ж позиція знайшла своє відображення у постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №2 Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року .
З наведеним висновком кореспондуються положення п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, за змістом якої відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Як вже зазначалося судом, відповідач під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених за електронними митними деклараціями, встановив, що в наданих позивачем документах є розбіжності, зокрема у спірному рішенні викладено наступне обґрунтування:
«1) декларантом до митного оформлення подано зовнішньоекономічний контракт від 19.10.2020 № GM2021, додатки до контракту від 31.03.2021 № 1, від 01.10.2021 № 1/2, від 01.11.2021 № 2, від 06.06.2024 № 2024-6, від 01.12.2021 №3, від 01.05.2023 № 4, від 21.12.2023 №5.
Пунктом 2.1. зовнішньоекономічного контракту від від 19.10.2020 № GM2021 передбачено, що поставка Товару здійснюється партіями, які формуються виходячи з поданої Покупцем Заявки і визначається в Додатках. Однак, декларантом до митного оформлення не надано заявку».
Дійсно, суд погоджується, що за умовами контракту, який укладено між сторонами передбачено поставку товару на підставі Заявок. Проте даний документ погоджено сторонами лише для погодження між сторонами контракту партій товару, що формуються для відправки та не містять відомостей про ціну, а отже не може впливати на митну вартість товару.
Таким чином даний довод митного органу, що став підставою для коригування митної вартості товару не може бути врахований судом, оскільки виявлена митним органом розбіжність не випливає на митну вартість товару.
2) у поданому до митного оформлення Додатку 2024-6 від 06.06.2024 до контракту № GM2021 від 19.10.2020 зазначено «Умови оплати: 365 днів з дати вказаної в відвантажувальних документах або передоплата».
Проте, зазначені умови оплати суперечать узгодженим сторонами умовам, визначеним п. 3.4 зовнішньоекономічного контракту № GM2021 від 19.10.2020, в якому, зокрема, визначено «Протягом 2-х днів з моменту отримання повної оплати за Товар Продавець зобов`язаний вислати на адресу Покупця оригінали наступних документів англійською мовою: інвойс на заявлену партію Товару з підписом і печаткою Продавця (3 оригінали); морський коносамент (3 оригінали); пакувальний лист з підписом і печаткою Продавця (3 оригінали); сертифікат походження товару форма «А» (оригінал).
Разом із цим, декларантом документально не підтверджено частину транспортного маршруту доставки товару морським транспортом (Китай- Польща), оскільки до митного оформлення не подано коносамент;
3) розрахунок ціни згідно з випискою з калькуляції від 06.06.2024 було здійснено на підставі Додатку № 2024-6 від 06.06.2024, в якому зазначено умови поставки CPT Тернопіль.
Згідно з ІНКОТЕРМС умови поставки CPT означають, що продавець доставить товар названому їм перевізнику.
Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Однак, враховуючи інформацію отриману з калькуляції ціни, витрати на доставку товару декларантом до митної вартості не додані.
Так, щодо ненадання банківських документів суд вважає за необхідне вказати Так, питання умов виконання контрактних обов`язків декларанта, зважаючи на вимоги ст.53 МК України, не стосуються питань підтвердження числових значень митної вартості за ЕМД. В даному випадку строк оплати товару взагалі ніяким чином не стосується визначення вартості товару за Контрактом. Про це й не міститься жодного зауваження в рішенні, де б відповідач зазначив обґрунтовані доводи про вплив таких умов на числові значення митної вартості товарів.
Платіжні ж документи щодо оплати товару не впливали на числові значення митної вартості товарів. Більш того, такі документи були відсутні у позивача, про що він зазначив у своєму позові, на момент здійснення митного оформлення товарів за ЕМД.
Тобто, числові значення митної вартості товару не мали і не мають ніяких розбіжностей.
Згідно із умовами контракту № GM2021 від 19.10.2020 року, додатку № 2024-6 від 06.06.2024 року, а також комерційного інвойсу № 2024-6 від 06.06.2024 року, продавце товар постачається на умовах СРТ - Тернопіль, Україна, тобто всі витрати на доставку товару здійснюються за рахунок продавця на умовах доставки продавцем товару названому перевізнику.
На вказаних умовах, продавець - WEIFANG GREENMAS4 ER MACHINERY СО.. LTD (Китай), оплатив витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.
Відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) № GM2021 від 19.10.2020 року, додатку № 2024-6 від 06.06.2024 року до нього, укладених між ТОВ «ТД «Тракторний завод» та компанією WEIFANG GREENMASTER MACHINERY CO.. LTD (Китай), а також згідно з рахунком-фактурою (комерційним інвойсом) № 2024-6 від 06.06.2024 року, сукупна вартість товару становила 228 172,95 дол. США.
Таким чином, на підставі вказаного контракту ТОВ «ТД «Тракторний Завод» року вищевказаний товар було ввезено на митну територію України у контейнерах залізничним транспортом.
Отже наведені доводи щодо обґрунтування коригування митної вартості товару також не знайшли свого обґрунтування в розрізі погоджених сторонами умов поставки.
Поруч з тим, слід зауважити, що експортна митна декларація не входить до переліку документів, подання яких в обов`язковому порядку передбачено ст. 53 МК України.
Тому, за відсутності обґрунтування з боку митного органу, що вказана розбіжність спричинила неправильність визначення митної вартості, вказане не може бути обґрунтованим сумнівом у заявленій митній вартості.
5) комерційна пропозиція від 03.06.2024 № б/н містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT Тернопіль, що обмежує конкурентність.
Прайс-лист від виробника товару №б/н від 31.05.2024 містить інформацію щодо цін на товари виключно на умовах поставки CPT Тернопіль, що обмежує конкурентність.
Крім цього у гр.70 вищевказаного платіжного документу зазначено лише Договір згідно якого здійснено платіж без конкретизації платежу, а саме без вказання будь-яких іших товаросупровідних документів, а також вартість товару вказана у банківському документі не відповідає вартості товару, що зазначена у комерційних інвойсах».
Суд з цього приводу зазначає, що комерційна пропозиція не входить до обов`язкового переліку документів, які підтверджують митну вартість товару у відповідності до частини 2 статті 53 МК України, а є лише пропозицією щодо вартості товару. Водночас конкретна його ціна визначається інвойсом.
Суд зауважує, що комерційна пропозиція це документ, що надсилається клієнту, щоб запропонувати приблизну вартість для певного набору товарів або послуг.
Чинним законодавством України не встановлено обов`язкових реквізитів для комерційної пропозиції, оскільки вона не є первинним документом чи правочином, а тому не є обов`язковим документом, який надається на підтвердження митної вартості товару.
Крім цього, положенням пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Із наведеної засади випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних відносин, у тому числі і свобода форми комерційної пропозиції. Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності, митним органам заборонено втручатись у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги комерційну пропозицію з мотивів її недопустимості, у зв`язку з наявністю чи відсутністю в ній певних відомостей, тим паче форми її складання.
Суд вважає, що комерційна пропозиція, у сукупності з іншими доказами у справі, є додатковим доказом правильності визначення митної вартості товару за ціною договору, так як в ній зазначена ціна, на підставі якої продавцем було запропоновано позивачу придбати відповідний товар.
Так, питання умов виконання контрактних обов`язків декларанта, зважаючи на вимоги ст.53 МК України, не стосуються питань підтвердження числових значень митної вартості за ЕМД. В даному випадку строк оплати товару взагалі ніяким чином не стосується визначення вартості товару за Контрактом. Про це й не міститься жодного зауваження в рішенні, де б відповідач зазначив обґрунтовані доводи про вплив таких умов на числові значення митної вартості товарів.
Платіжні ж документи щодо оплати товару не впливали на числові значення митної вартості товарів. Більш того, такі документи були відсутні у позивача, про що він зазначив у своєму позові, на момент здійснення митного оформлення товарів за ЕМД.
Тобто, числові значення митної вартості товару не мали і не мають ніяких розбіжностей.
Окрім того, згідно із п.4 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Таким чином, з наданих для митного оформлення документів за ЕМД чітко вбачається, що постачався один і той самий товар і за однією і тією ж ціною. Вартість товару за інвойсами було включено до митної вартості за ЕМД.
В ч.2 ст.53 МК України наведено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, до якого входить, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Згідно п.3 ч.3 ст.335 МК України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості, зокрема, про транспортні (перевізні) документи.
Отже, Митним кодексом України не визначено чіткого найменування транспортних документів, які мають подаватись декларантом до митного органу.
Аналогічні правові висновки відображені у постановах Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 07.07.2023 у справі №803/718/17 та 07.05.2020 у справі №400/2922/18.
Одночасно суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
Суд зазначає, що тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів.
Відповідачем під час розгляду справи не доведено належними та допустимими засобами доказування неправильності заявленої митної вартості товару. Доводи відповідача ґрунтуються лише на припущенням, які не підтвердженні жодними доказами.
У зв`язку з чим судом встановлено, що відомості надані позивач стосовно митної вартості товарів є об`єктивними, піддаються обчисленню та підтверджуються документально.
Наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Документи, на які посилається відповідач (сертифікат дилера) не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких наведено у частині 1 статті 53 Митного кодексу України.
Отже, у ході судового розгляду справи суд доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
При цьому, суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
У ч.2 ст. 53 МК України не передбачено надання декларантом на підтвердження митної вартості документів, які зазначаються сторонами у зовнішньоекономічній угоді.
Таким чином, зазначення відповідачем в оскаржуваному рішенні, як підстави для його прийняття: ненадання документів передбачених Контрактом, суперечить положенням чинного законодавства України.
У зв`язку з наведеним, суд вважає, що доводи, які зазначені відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки.
Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Натомість надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.
Таким чином, суд робить висновок про те, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Суд звертає увагу, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
У постановах від 31.03.2015 року та 02.06.2015 року (справи №№ 21-127а15, 21-498а15 відповідно) Верховний Суд України висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з постановою пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 №2 Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року, у митних процедурах вимоги до доказів законом не врегульовано, тому до процедур митного контролю можуть бути за аналогією застосовані відповідні правила з адміністративного судочинства. Вимога належності доказів означає, що суб`єкт, який вирішує справу по суті, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено (п.п.2.1 п.2).
Суд також звертає увагу, що приписами ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України встановлено правило, за яким митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.
На підставі аналізу наведених норм, суд робить висновок, що законом чітко встановлено умови, за наявності яких у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
На думку законодавця, сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Проте, відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення цих складових.
Крім того, як встановлено судом, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач вказав про те, що визначена ним митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема у відповідача наявна інформація щодо митного оформлення подібного товару: №1 згідно з ЕМД від 08.08.2024 № UA408020/2024/039948 на рівні 2,54 дол.США за кг (4695,7273 USD/шт.) (Колісний трактор для сільськогосподарських робіт, з потужністю двигуна більшяк 25 кВт, але не більш як 37 кВт, в комплекті з ЗІП, побутового призначення:Трактор Скаут TE-504С-8шт,в розібраному стані, двигун дизельний, потужністю 36,8кВт), робочий об`ємциліндрів-2836см3; номер двигуна - номер шасі: L810208405B - SL24030697; L810208265B - SL24030704; L810208238B - SL24030705; L810208257B - SL24030706; L810208279B - SL24030707; L810208263B - SL24030709; L810208261B - SL24030710; L810208239B - SL24030711. Нові (у розібраному стані для зручності транспортування), рік виготовлення-2024. Виробник:WEIFANG LANGPAK INTERNATIONAL CO.,LTD. Торгівельна марка: СКАУТ. (має графічне зображення «СкАут» де буква А маєстилізацію зірочки). Країна виробництва:CN. Умови поставки CPT). № 2 ЕМД від 11.03.2024 №UA408020/2024/013394 на рівні 2,92 дол. США/кг. (4261,74 USD/шт.) (Товар- Колісний трактор для сільськогосподарських робіт, з потужністю двигуна небільш як 18 кВт, в комплекті з ЗІП, побутового призначення: Трактор Скаут TY-254 16 шт, в розібраному стані, двигун - дизельний (потужністю17,6кВт), робочий об`єм циліндрів - 1500 см3; номер двигуна - номер шасі: L801135481B - SL23111201; L801135487B - SL23111202; L801135478B - SL23111203; L801135189B - SL23111204; L801135186B - SL23111205; L800103198B - SL23111206; L801135194B - SL23111207; L801135192B - SL23111208; L801135476B - SL23111209; L801135482B - SL23111210; L801135486B - SL23111211; L801135198B - SL23111222; L801135185B - SL23111223; L801135190B - SL23111224; L801135483B - SL23111226; L801135193B - SL23111227. Нові (у розібраному станідля зручності транспортування), рік виготовлення - 2023. Виробник: WEIFANG LANGPAK INTERNATIONAL CO.,LTD. Торгівельна марка: СКАУТ. (має графічне зображення «СкАут» де буква А маєстилізацію зірочки). Країна виробництва: CN. умови поставки CPT). №3 ЕМД від 10.08.2024 № UA408050/2024/4722 на рівні 2,22 дол. США/кг. (468,706 USD/шт.) (Товар- Навісне обладнання до мотоблоків: Грунтофреза до мотоблоків моделі LD81 - 30 шт.; Грунтофреза до мотоблоків моделі LD101 - 30 шт.; набір грунтофрез до мотоблоків моделі LD121 - 15 шт. Торговельна марка: Bizon. Виробник: QINGDAO XIN JIN SHUN TRADING CO., LTD. Країна виробництва: Китай. CN., умови поставки CPT). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.».
Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення невизначеного товару не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, а також не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.
Згідно з положеннями ст. 6 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є: забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб`єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв`язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.
Згідно з положеннями ст. ст. 179, 189, 190 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення; суб`єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни; ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін; вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.
Отже, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Так, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Відповідно до ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур , якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст.8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.
З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, що митний орган не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.
Суд бере до уваги те, що відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів жодним чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. А наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не є достатньою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. У зв`язку з цим неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення та здійснення коригування митної вартості.
За таких обставин, рішення про коригування митної вартості товарів 23.10.2024 року №UA403070/2024/000275/2 є протиправними та підлягають скасуванню.
Надаючи правову оцінку прийняттю відповідачем картки відмови у митному оформленні №UA 403070/2024/000428, яка є предметом спору у цій справі, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.
У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.
Оскільки судом скасоване рішення про коригування митної вартості № UА 403070/2024/000275/2 від 23.10.2024 через його протиправність, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від №UА403070/2024/000428 також підлягає скасуванню.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії . З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх рішень. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 26 070,41 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тракторний завод" до Тернопільської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA403070/2024/000275/2 від 23.10.2024 року та рішення, яке оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення» Тернопільської митниці Державної митної служби України № UA403070/2024/000428.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук