Справа № 345/6285/24
Суддя: Гапоненко Р. В.
Дата ухвалення: 2024-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/6285/24
Провадження № 2-а/345/42/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого - судді Гапоненка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Баран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, суддя

в с т а н о в и в:

Масляк М.І. звернулась в інтересах ОСОБА_1 з позовом згідно якого просить суд скасувати постанову № 1007 від 30.08.2024, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позов мотивує тим, що 10.09.2024 він дізнався про те, що відносно нього було складено постанову № 1007 від 30.08.2024. Зі змістом оскаржуваної постанови позивач не згідний, вважає її такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з тим, що у його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався, про місце і час розгляду справи його не повідомляли, оскаржувана постанова за адресою його місця проживання не надходила. Враховуючи вказані порушення норми закону, ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вважає постанову незаконною та необґрунтованою.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача по справі до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач не погоджується з наведеними позивачем обставинами та правовими підставами позову, а доводи, наведені в позовній заяви надуманими та такими, що не можуть слугувати підставою для висновку про протиправність винесеної ІНФОРМАЦІЯ_3 постанови про накладання адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 . Просить у позові відмовити, з огляду на наступне. У зв`язку із оголошенням військового стану та проведення загальної мобілізації 24.02.2022, ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюються заходи щодо оповіщення військовозобов`язаних для уточнення військо-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії та призову на військову службо по мобілізації в умовах воєнного стану. Щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснювалися відповідні заходи. 19.08.2024 зранку близько 09:15 год. громадянин ОСОБА_1 був направлений на медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте позивач від проходження ВЛК на визначення ступеня придатності до військової служби відмовився та подав заяву якою підтвердив факт відмови від проходження ВЛК посилаючись на здійснення догляду за бабцею та те, що після оновления даних йому повісток не приходило. Водночас доказів наявності відстрочки позивачем не представлено.

У зв`язку з тим, що позивач відмовився від проходження військово-лікарської експертизи, чим порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», про що старшим офіцером офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_3 , як уповноваженою посадовою особою був складений протокол №3/5045 від 19.08.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. На підставі складеного протоколу, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову №1007 від 30.08.2024, відповідно до якої за вчинене адміністративне правопорушення постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн.

Згідно ч.4 ст. 229КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, про можливість розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, що тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма вказаної статті є бланкетною нормою, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі-відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Абзацом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правил військового обліку і військовозобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 визначено, що призовники і військовозобов`язані повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ)), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

З 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який потім було неодноразово продовжено.

Поняття «воєнний стан» охоплює особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993№ 3543-XII (зі змінами) мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).

В судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з тим, що позивач відмовився від проходження військово-лікарської експертизи, чим порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», про що старшим офіцером офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_3 , як уповноваженою посадовою особою був складений протокол №3/5045 від 19.08.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі складеного протоколу, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову №1007 від 30.08.2024, відповідно до якої за вчинене адміністративне правопорушення постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн.

Копія постанови була надіслана засобами поштового зв`язку, а саме через АТ «Укрпошта» ВПЗ Тисмениця 1, 22.08.2024 рекомендованим листом згідно квитанції №164, відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП.

Покликання позивача, що оскаржувана постанова складена не уповноваженою на те особою не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Отже, повноваження начальника ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210 КУпАП підтверджені належним чином. Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута уповноваженою законом особою.

Суд звертає увагу, що згідно оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_1 ставиться відмова проходити військову-лікарську комісію, про що свідчить його заява від 19.08.2024.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно з ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представниками громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП.

Згідно з ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

З долученої позивачем довідки виданої ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 30.08.2024 вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період з 21.08.2024. Тобто матеріалами справи підтверджено статус позивача як військозобов`язаного.

19.08.2024 ОСОБА_1 був направлений на медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане підтверджується корінцем (розпискою) повістки від 19.08.2024 та направленням на ВЛК №3/5018 від 19.08.2024.

Також позивач, як громадянин України, військовозобов`язаний, зобов`язаний виконувати військовий обов`язок згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в тому числі на позивача покладені обов`язки, визначені ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (проходити медичний огляд для визначення стану здоров`я та ступеню придатності до військової служби, прибувати за викликом до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Проте позивач від проходження ВЛК на визначення ступеня придатності до військової служби відмовився та подав заяву якою підтвердив факт відмови від проходження ВЛК посилаючись на здійснення догляду за бабцею та те, що після оновления даних йому повісток не приходило. Водночас доказів наявності відстрочки позивачем не представлено.

Отже, стороною відповідача доведено факт відмови позивача від проходження медичного огляду для встановлення ступеня придатності до військової служби за станом здоров`я.

Щодо покликання позивача, що його не було належним чином повідомлено про час і місце розгляд справи про адміністративне правопорушення. Так, протокол № 3/5045 від 19.08.2024 року містить записи про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст. 63 Конституції України, прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, та те, що його повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год. 00 хв. 30.08.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному протоколі міститься підпис ОСОБА_1 .. Покликання позивача, що він не був ознайомлений зі змістом протоколу в тій частині, яка містить інформацію про час і місце розгляду справи, фактично спрямовані на введення суду в оману щодо поінформованості позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Так, у графі «другий примірник протоколу отримав» міститься підпис ОСОБА_1 .. Тобто, маючи на руках примірник протоколу про адміністративне правопорушення, позивач не міг не ознайомитися з інформацією про час і місце розгляду справи, яка міститься у тексті даного протоколу. За таких обставин покликання позивача, що його не було належним чином повідомлено про час і місце розгляд справи про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 210 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

Позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду щодо нього справ про адміністративні правопорушення, для участі у розгляді справ не прибував, клопотань щодо необхідності відкладення розгляду справи не подавав.

Отже, т.в.о. начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 з дотриманням вимог процесуального закону розглянуто справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за наслідками розгляду складено постанову №1007 від 30.08.2024, відповідно до якої за вчинене адміністративне правопорушення постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн., розмір котрого не виходить за межі санкції ч. 2 ст. 210 КУпАП.

У справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого місцевий загальний суд (як адміністративний) може ухвалити одне з рішень, передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення (п.1 ч.3 ст.286 КАС України).

З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та залишає позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 210, 247, 279, ч.1 ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 249, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови про адміністративне правопорушення від 30.08.2024 року № 1007 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: