Справа № 420/22130/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (сформований в системі Електронний суд 12.07.2024 року) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому позивач просить суд (ст.287 КАС України):

визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №74927731 від 02.07.2024 року про накладення штрафу в розмірі 10200грн.;

судові витрати за подання позову стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалами суду:

- від 17.07.2024 року адміністративний позов залишено без руху;

- від 29.07.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, призначено судове засідання на 06.08.2024р.; витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №74927731; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 ; встановлено третій особі строк для надання пояснень 5 днів з дня отримання копії ухвали (разом із підтверджуючими доказами);

- від 06.08.2024 року зупинено провадження у справі №420/22130/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №420/20485/24 від 30.07.2024 року; зобов`язано учасників справи невідкладно повідомити суд про набрання законної сили судовим рішенням у справі №420/20485/24 з наданням засвідченої копії відповідного процесуального документа;

- від 16.12.2024 року провадження у справі поновлено, постановлено продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач із постановою про накладання штрафу від 02.07.2024 року не погоджується, вважає її протиправною, з огляду на що просить суд її скасувати з наступних підстав. Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 року по справі №420/3678/24, яке набрало законної сили 29.04.2024 року, ОСОБА_1 03.06.2024 проведено нарахування з 05.08.2023 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Розмір пенсії ОСОБА_2 з 01.07.2024 року становитиме 23610,00 грн. Перерахунок пенсії проведено за період з 05.08.2023 по 30.06.2024 року, але доплата пенсії відсутня, оскільки розмір пенсії за зазначений період не перевищує розмір пенсії, перерахований відповідно до рішення суду №420/24328/21 з 01.12.2019 року та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році та від 23.02.2024 року №185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році пенсія ОСОБА_2 виплачується в максимальному розмірі. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Проте, незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах покладених зобов`язань та не враховуючи роз`яснення щодо виплати коштів після їх виділення Головному управлінню, старшим державним виконавцем від 17.06.2024 безпідставно винесено постанову ВП №74927731 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду, постанова оскаржена Управлінням до суду. Державним виконавцем не взято до уваги для застосування відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді штрафу повинні мати місце наступні умови: 1) факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії; 2) невиконання зумовлено неповажними причинами. Постанова ВП №74927731 від 17.06.2024 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, оскаржена Головним управлінням до Одеського окружного адміністративного суду.

05.08.2024 року ГУПФ України в Одеській області подало суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника Управління.

05.08.2024 року ОСОБА_1 подав пояснення, у яких вказав, що не згоден із позовними вимогами та, зокрема, зазначив, що згідно перерахунку, наданого ГУПФ України в Одеській області, підсумковий розмір пенсії ОСОБА_1 склав 26958,93 грн., але виплата здійснюється в сумі 23610грн., тобто Головним управлінням не здійснюється виплата щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. ГУПФ України в Одеській області не наведено нормативно - правового чи підзаконного акту, яким передбачено вчинення дій з перерахунку пенсії позивача з обмеженням її максимального розміру, внаслідок нарахування щомісячної доплати за Постановою №713.

06.08.2024 року відповідач подав суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що відповідно до статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. законні вимоги виконавця ігноруються, рішення суду умисно не виконується без поважних причин. Боржник був зобов`язаний повідомити державного виконавця про поважність причин невиконання та надати відповідні докази. (виписки по рахунках тощо). Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені права та обов`язки державного виконавця. Зокрема, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Постанова про накладення штрафу є своєрідним захистом прав стягувача та стимулюванням виконання рішення суду боржником. З ситуації, яка склалась щодо скасування судами штрафів державних виконавців, накладених на ГУПФУ в Одеській області, можливо зробити висновок, що суд не є ефективним засобом захисту прав людини, тому що його рішення не виконуються як того вимагає Закон. ГУ ПФУ в Одеській області витрачає безпідставно кошти з Державного Бюджету на непотрібні оскарження штрафів, шляхом сплати судового збору, тоді як ці кошти можливо б було направити на виконання рішень судів. ГУ ПФУ в Одеській області є органом влади, а тому, витрати по сплаті судового збору на його користь не відшкодовуються. В додатки до відзиву надано копії матеріалів виконавчого провадження. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 року у справі №420/3678/24 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії з 05.08.2023 року ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 р. «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату з 05.08.2023 року ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовлено. 29.04.2024 року у справі №420/3678/24 видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.05.2024 року відкрито виконавче провадження №74927731 з виконання виконавчого листа №420/3678/24 (а.с.9-10); вказано боржнику про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

03.06.2024 року ГУПФ України в Одеській області на виконання рішення суду у справі №420/3678/24 здійснено перерахунки пенсії позивача:

- з 05.08.2023 року - до складу пенсії входить доплата 2000грн. за Постановою КМ України №713, пенсія визначена у розмірі 25084,80грн. та обмежена до виплати максимальним розміром 20930грн. (а.с.18);

- з 01.07.2024 року - до складу пенсії входить доплата 2000грн. за Постановою КМ України №713, пенсія визначена у розмірі 25958,93грн. та обмежена до виплати максимальним розміром 23610грн. (а.с.19).

Листом від 05.06.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило відповідача, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 по справі № 420/3678/24, яке набрало законної сили 29.04.2024, ОСОБА_1 03.06.2024 проведено нарахування з 05.08.2023 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Розмір пенсії ОСОБА_2 з 01.07.2024 становитиме 23610,00 грн. Перерахунок пенсії проведено за період з 05.08.2023 по 30.06.2024, але доплата пенсії відсутня, оскільки розмір пенсії за зазначений період не перевищує розмір пенсії, перерахований відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році та від 23.02.2024 № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році та пенсія виплачується в максимальному розмірі. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Враховуючи викладене, відповідно до п.9 ч.1 ст.39 ЗУ Про виконавче провадження позивач просив закінчити виконавче провадження по виконавчому листу № 420/3678/24, виданому 29.04.2024 Одеським окружним адміністративним судом (а.с.12-13).

В додатки до листа надано копії перерахунків пенсії ОСОБА_2 з 05.08.0223 року та з 01.07.2024 року

17.06.2024 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №74927731 за невиконання вимог виконавчого листа №420/3678/24, виданого 29.04.2024 року Одеським окружним адміністративним судом, на підставі ст.ст.63,75 ЗУ «Про виконавче провадження» на боржника Головне управління Пенсійного фонду України накладено штраф у розмірі 5100 грн. (14-15).

У постанові зазначено, що станом на 17.06.2024 року на адресу Відділу примусового виконання жодних відомостей стосовно виконання рішення суду не надходило, у зв`язку із чим вимоги виконавчого документа боржником не виконано.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.07.2024 року ВП №74927731 за невиконання вимог виконавчого листа №420/3678/24, накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у розмірі 10200грн. (а.с.20-21).

Постанова прийнята на підставі ст.ст.63,75 ЗУ «Про виконавче провадження».

У постанові зазначено, що вимоги виконавчого документа боржником повторно не виконано.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу у розмірі 10200грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії..

У відповідності до приписів п.1 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Таким чином, примусове виконання рішення суду за приписами вказаного Закону розпочинається прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно із ч.6 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначає, що в разі якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Згідно з ч.2 та ч.3 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Норми ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження» надають державному виконавцю право у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у тому самому порядку накласти на боржника штраф у подвійному розмірі.

Повторне невиконання рішення суду без поважних причин не спростовано позивачем у розглядуваній справі, державним виконавцем послідовно, у відповідності до норм ЗУ «Про виконавче провадження» прийнято оскаржувану постанову від 02.07.2024 року.

Позивач у позовній заяві зазначив, що ним оскаржена постанова державного виконавця від 17.06.2024 року про накладення на ГУПФ України в Одеській області штрафу 5100грн.

Суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 року у справі №420/20485/25, залишеним без змін П`ятим апеляційним адміністративним судом постановою від 10.09.2024 року, відмовлено у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 74927731 від 17.06.2024 року про накладення штрафу в розмірі 5100грн.

Станом на дату подання позову у справі №420/22130/24 та дату ухвалення рішення в ній позивачем не спростовано те, що на дату оскаржуваної постанови від 02.07.2024 року не мало місця повторне невиконання рішення суду.

Повторність невиконання рішення суду не спростована позивачем, та випливає з обставин, встановлених у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 року.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Суд враховує пояснення третьої особи, проте зауважує, що обставина невиконання рішення суду без поважних причин є встановленою судовими рішеннями у справі №420/20485/24, а повторність такого порушення з боку органу ПФУ є похідною обставиною, тому додаткове дослідження того, як саме виконувалося рішення суду, не вимагається.

Оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для відшкодування позивачу судових витрат за рахунок відповідача відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.287, 293 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.