Справа № 200/14548/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2024-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

26 грудня 2024 року Справа №200/14548/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про прийняття звіту по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області від 03.08.2021 №33/25/-2224, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років № 274 від 25.08.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 73 % сум грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області від 03.08.2021 №33/25/-2224 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення у загальній сумі 15913,67 грн., із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01.12.2019 до моменту здійснення перерахунку пенсії.

Ухвалою від 01.06.2023 року заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по адміністративній справі ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до 01.08.2023 року звіт про виконання судового рішення від 04.01.2022 року по справі № 200/14548/21.

Ухвалою суду від 18.12.2023 року повторно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до ухвали від 01.06.2023 року подати у чотирьохмісячний строк звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 року року по справі №200/14548/21.

Ухвалою суду від 24.05.2024 року повторно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до ухвали від 01.06.2023 року подати у чотирьохмісячний строк звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 року року по справі №200/14548/21.

Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області на виконання ухвали суду від 24.05.2024 надало суду звіт про виконання рішення суду, в якому зазначило, що виплата доплати за рішенням суду за період з 01 грудня 2019 року по 31 жовтня 2022 року у розмірі 224286 гривень 23 копійки в силу положень статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262) здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Пунктом 4 Розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31 серпня 2009 року № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 січня 2022 року за №53/37389 встановлено, що кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік. У структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Кошти на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачаються у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» і визначаються в межах граничних обсягів видатків державного бюджету за цією програмою. Станом на теперішній час бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено.

На підтвердження вказаних обставин Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області впродовж 2023 - 2024 років було спрямовано до Пенсійного фонду України ряд звернень з проханням виділити кошти на проведення розрахунків:

- від 03 березня 2023 року №0500-0508-5/18346;

- від 22 березня 2024 року №0500-0508-5/28449;

- від 11 липня 2024 року №0500-0508-5/70837;

- від 09 серпня 2024 року №0500-0508-5/80538.

У свою чергу листом від 27.03.2024 № 2800-040203-9/18635 Пенсійний фонд України як розпорядник коштів повідомив, що нараховані на виконання рішень суду кошти підлягають виплаті в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Разом з тим повідомлено, що бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з виплати пенсій за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2024 рік після його затвердження.

На підставі викладеного Головне управління просило прийняти звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 року по справі №200/14548/21

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Станом на момент прийняття цієї ухвали воєнний стан продовжується, на підставі чого суд вважає за належне продовжити строки розгляду даного клопотання.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У відповідності до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Суд звертає увагу, що вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що рішення суду, яке набрало законної сили, не є виконаним.

Поряд з цим, наявність визначеного законодавством порядку примусового виконання рішень суду не позбавляє боржника обов`язку самостійно виконати рішення суду без застосування засобів примусу, чого відповідачем здійснено не було.

У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Аналіз цих рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Отже, відповідачем не виконано рішення суду, що є порушенням статті 129-1 Конституції України.

КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

При цьому суд зазначає, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

Як вбачається зі звіту Пенсійного органу, на виконання рішення суду від 04.01.2022 року виплата пенсії ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2019 року по 31 жовтня 2022 року у розмірі 224286 гривень 23 копійки не здійснена.

Відтак, рішення суду по справі № 200/14548/21 в частині виплати суми в розмірі 224286 гривень 23 копійки за період з 01 грудня 2019 року по 31 жовтня 2022 року, відповідачем не виконано.

Оскільки до теперішнього часу судове рішення не виконано, а визначені вище обставини свідчать, що відповідач ухиляється від його виконання, суд вважає за необхідне встановити контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до суду звіт про його повне виконання у чотирьохмісячний строк.

На підставі викладеного, керуючись статтею 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В прийнятті звіту, наданого на виконання ухвали від 24.05.2024 року, - відмовити.

Повторно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати у чотирьохмісячний строк звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.01.2022 року по справі №200/14548/21.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Стойка