Справа № 160/30440/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
19.12.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
У судове засідання позивач та відповідач, третя особа не з`явилися. Про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Визнано протиправною відмову та скасовано рішення Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради від 01.08.2022 року за №3/2-418 про відмову продовження Товариству з обмеженою відповідальністю «Про.Спект» строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №№1910/1, 1910/2, 1910/3, 1910/4, 1910/5, 1910/6, 1910/8, 1910/9, 1910/11, 1910/13, 1910/14, 1910/15, 1910/16, 1910/17, 1910/18, 1910/19, 1910/20, 1910/21, 1910/23, 1910/24, 1910/25.
Зобов`язано Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради продовжити строк дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №№1910/1, 1910/2, 1910/3, 1910/4, 1910/5, 1910/6, 1910/8, 1910/9, 1910/11, 1910/13, 1910/14, 1910/15, 1910/16, 1910/17, 1910/18, 1910/19, 1910/20, 1910/21, 1910/23 строком на 5 (п`ять років), на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Про.Спект» від 24.05.2022 року за №24/05-1п, зафіксувати в журналі реєстрації внесення змін у такі дозволи та повідомити КП «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року залишено без змін.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2023 по справі №160/15383/23 набрало законної сили 15.11.2023

27.12.2023 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №160/15383/23 щодо зобов`язання Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради продовжити строк дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами №№1910/1, 1910/2, 1910/3, 1910/4, 1910/5, 1910/6, 1910/8, 1910/9, 1910/11, 1910/13, 1910/14, 1910/15, 1910/16, 1910/17, 1910/18, 1910/19, 1910/20, 1910/21, 1910/23 строком на 5 (п`ять років), на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Про.Спект» від 24.05.2022 року за №24/05-1п, зафіксувати в журналі реєстрації внесення змін у такі дозволи та повідомити КП «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

21.05.2024 за вих. №21154 державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу виконавця, відповідно до якої вимагалось керівнику Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради протягом п`яти днів з моменту отримання наведеної вимоги, з`явитися до державного виконавця для надання пояснень. Додатково попереджено, що в разі не виконання зазначених у вимозі вимог у встановлений термін, буде винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Також, 05.07.2024 за вих. №26041 державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу виконавця, відповідно до якої вимагалось керівнику Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради протягом п`яти днів з моменту отримання наведеної вимоги повідомити про заходи, які вживаються з метою фактичного виконання вимог виконавчого документу.

Відповідно до листа, про розгляд вимоги, управлінням дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради від 04.06.2024 за вих.4/1-54 повідомлено державного виконавця про те, що Управління позбавлено можливості виконати рішення суду щодо продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «ПРО.СПЕКТ», у зв`язку з відсутністю двох примірників дозволів на розміщення зовнішньої реклами, оскільки останні не були передані Департаментом, як попереднім робочим органом.

Відповідно до листа, про розгляд вимоги, управлінням дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради від 16.07.2024 за вих.4/1-64 повторно повідомлено державного виконавця про те, що Управління позбавлено можливості виконати рішення суду щодо продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «ПРО.СПЕКТ», у зв`язку з відсутністю двох примірників дозволів на розміщення зовнішньої реклами, оскільки останні не було передано Департаментом, як попереднім робочим органом.

У зв`язку з невиконанням боржником у визначений строк рішення суду, 08.11.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) прийнято постанову у ВП №73702056 про накладення штрафу у сумі 10200,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII, відповідно статті 1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, у тому числі, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження», тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена Постановах Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 15 квітня 2020 року у справі №811/1324/18.

Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Таким чином, процесуальним законом чітко визначено обставини, які мають для адміністративного суду преюдиційне значення.

Рішенням Дніпровської міської ради від 31.01.2024 №73/46 «Про внесення змін до рішення міської ради від 10.02.2021 №6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності працівників Дніпровської міської ради та виконавчих органів» створено управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради зі статусом юридичної особи.

Рішенням Дніпровської міської ради від 31.01.2024 №74/46 затверджено Положення про управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради, до повноважень якого віднесено, зокрема, розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії (п.3.1.3.).

Також згідно цього ж Положення Управління може виступати від свого імені позивачем і відповідачем у судах згідно з чинним законодавством України.

Водночас, відповідно до Положення про департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 31.01.2024 №82/46, Департамент не наділений повноваженням із розгляду заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Функції з регулювання діяльності з регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами у місті Дніпрі здійснює робочий орган - управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради, що закріплено у п.2.1. Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі, затвердженому рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 06.02.2024 №10-6/2.

У тому ж Порядку визначено, що до повноважень робочого органу належить, в тому числі, розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії, а також захист у судах права Дніпровської міської територіальної громади з питань, віднесених цим Порядком до повноважень робочого органу (п.2.3.).

При цьому, цим Порядком функції контролюючого органу із розміщення зовнішньої реклами віднесені до департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради (п.2.4.).

Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що до управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради від департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради перейшли всі повноваження щодо вирішення питання продовження строку дії дозволів на розміщення реклами.

Так, судом встановлено, що з листа Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради від 14.02.2024 за вих. №1/2-62 «Про передачу дозвільної документації» вбачається, що до управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради передано наступний пакет документів (дозвільна документація), а саме: дозволи на розміщення зовнішньої реклами з додатками до них в кількості 3 009 шт. (додаток 1); погодження на розміщення реклами в ліфті житлового будинку комунальної власності в кількості 998 шт. (додаток 2); погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності (рекламні засоби на зупиночному комплексі) в кількості 121 шт. (додаток 3); погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності (рекламні засоби на транспорті) в кількості 563 шт. (додаток 4).

Також, судом встановлено, що 14.06.2024 позивач звернувся до директора департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради Андрія Пильченка з листом за вих. №1/1-61, в якому зокрема зазначено про те, що в Управлінні відсутні вищевказані дозволи на розміщення зовнішньої реклами, видані ТОВ «ПРО.СПЕКТ», та щодо яких ухвалено судове рішення про продовження строку їх дії. Також цим листом, позивач просив повідомити про наявність зазначених дозволів на розміщення зовнішньої реклами у департаменті торгівлі та реклами Дніпровської міської ради та у разі їх наявності вирішити питання щодо передачі цих дозволів управлінню для виконання судового рішення про продовження строку їх дії.

Суд звертає увагу позивача, що саме по собі направлення зазначеного листа на ім`я директора департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, не свідчить про його отримання останнім, оскільки матеріали не містять жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують направлення та отримання цього листа.

Разом з цим, судом також встановлено, що 04.06.2024 та 16.07.2024 позивачем на адресу відповідача за вих. №4/1-86 та 4/1-64 відповідно, направлено листи про розгляд вимог державного виконавця відповідно до якого позивач зокрема зазначає, що: «…в Управлінні наразі відсутні обидва примірники вищезазначених дозволів на розміщення зовнішньої реклами, оскільки останні не було передано Департаментом як попереднім робочим органом, у зв`язку із чим Управління позбавлено об`єктивної можливості виконати рішення суду за виконавчими листами щодо продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «ПРО.СПЕКТ», з огляду на відсутність необхідної документації. Водночас на адресу Департаменту було направлено лист від 14.06.2024 вих. №1/1-61 щодо вирішення питання передачі вищезазначених дозволів на розміщення зовнішньої реклами Управлінню для виконання судового рішення щодо продовження строку їх дії. Однак, будь-якої відповіді на вищевказаний лист від Департаменту станом на теперішній час не надходило. Ураховуючи вищезазначене, Управління з об`єктивних причин позбавлене можливості виконати рішення суду щодо продовження ТОВ «ПРО.СПЕКТ» строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.».

Таким чином, з огляду на вищезазначене положення статті 63 «Про виконавче провадження», суд зазначає, що законодавець пов`язує застосування виконавцем штрафу за невиконання рішення суду за наявності саме поважних причин такого невиконання, відповідно, поважність такої причини невиконання рішення суду має бути підтверджена боржником належними доказами та обґрунтуваннями.

Враховуючи наведені позивачем доводи поважності причин невиконання рішення суду вказаних позивачем у листах від 04.06.2024 та 16.07.2024 позивачем на адресу відповідача за вих. №4/1-86 та 4/1-64 відповідно та покладених в основу позову щодо протиправності спірної постанови державного виконавця від 08.11.2024 у ВП № 73702056, суд не вбачає підстав для врахування таких обставин, оскільки боржником не надано будь-яких доказів державному виконавцю, що рішення не виконано з поважних причин і позивачем вчинюються дієві та належні заходи задля виконання судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2023 по справі №160/15383/23,

Жодних інших доказів, які б засвідчували наявність поважних причин для невиконання рішення суду, що набрало законної сили, у межах спірних правовідносин позивачем не надано.

Суд враховує, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення у справі Бурдов проти Росії (Burdov v. Russia), заява N 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі Ясюнієне проти Литви, заява N 41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі Фуклев проти України (Fuklev v. Ukraine), заява N 71186/01, п. 84).

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що державний виконавець при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, у той час як позивачем не доведено наявності обставин, що виключають відповідальність за невиконання судового рішення.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління дозвільної процедури з питань зовнішньої реклами Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Яворницького Дмитра, будинок 75; ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Старокозацька, буд. 56, м. Дніпро, 49000 ) про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 24.12.2024.

Суддя О.В. Царікова