Справа № 160/27191/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРВЕТ» (далі позивач) до Дніпровської міської ради (далі відповідач), яка надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій просить суд:
24 жовтня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що оскільки, виконавчим органом міської ради, який наділений повноваженнями у сфері земельних відносинах, в тому числі щодо підготовки проектів рішень міської ради у сфері земельних відносин, не було підготовлено відповідний проект рішення то і розгляд вказаного клопотання не виносився на сесію. Департаментом по роботі з активами ДМР на виконання доручення міського голови, було розглянуто клопотання позивача від 23.05.2024 вх. № 36/998, в якому зазначено, що до поданого пакета документів необхідно додати акт обстеження земельної ділянки та витяг з містобудівної документації головного архітектурно-планувального управління, отже ці документи не було подано до клопотання або ж документи не відповідали вимогам чинного законодавства. Як йдеться мова в позовній заяві акт було надано додатково, а стосовно витягу з містобудівної документації, він надавався позивачем в складі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проте, департаментом по роботі з активами ДМР тим же листом було повідомлено, що відсутність повного пакета документів унеможливлює підготовку відповідного проекту рішення міської ради.
30 жовтня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що позивачем на вимогу відповідача надано усі затребувані документи. Тоді як, у відповідності до за приписами частини 9 статті 186 ЗК України - Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт. Отже, норма частини 9 статті 186 ЗК України імперативно вказує на заборону вимагання відповідачем у позивача проведення обстеження земельної ділянки та додаткових матеріалів для винесення рішення про затвердження документації із землеустрою. Зазначене вказує на те, що вимагання обстеження земельної ділянки та додаткових матеріалів (що були надані позивачем відповідачу у складі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) не можуть бути підставою відмови у розгляді клопотання позивача вих. №23/05 -Т від 23.05.2024 року (вх. ДМР № 36/998 від 23.05.2024 року) про погодження Проекту землеустрою ТОВ "ДАРВЕТ" щодо відведення земельної ділянки, тобто є неправозгідним. Крім того, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч. 8 ст. 186 ЗК України), саме відповідач Дніпровська міська рада виключно на пленарних засіданнях вирішує питання погодження Проекту землеустрою ТОВ "ДАРВЕТ" щодо відведення земельної ділянки та передачі її в оренду, а Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради є виконавчим органом, який є підконтрольними і підзвітними відповідачу. Жодних доказів розгляду клопотання позивача на сесії ДМР та прийняття рішення за результатом розгляду такого клопотання відповідачем до відзиву не надано.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, електронний доказ, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
23 травня 2024 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки та її передачу позивачу в оренду (вхідний №36/998 від 23.05.2024 року).
Листом від 14.06.2024 року №7/9-922 Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради повідомив позивачу про необхідність додавання до поданого пакета документів акту обстеження земельної ділянки, для чого необхідно узгодити дату приїзду спеціаліста департаменту. Також для підготовки відповідного проекту рішення міської ради до клопотання від 23.05.2024 року №36/998 необхідно додати витяг з містобудівної документації головного архітектурно-планувального управління. Відсутність повного пакета документів унеможливлює підготовку відповідного проекту рішення міської ради.
29 липня 2024 року представником департаменту та позивача складено Акт обстеження земельної ділянки №6/72-0724.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті клопотання позивача про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
За п. «а» «в», «д» ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою.
Частинами 1, 2 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно з ч. 1-3 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.
За абз. 2 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі: проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

За ч. 6, 12, 15 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання документації із землеустрою приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування здійснюються затвердження документації із землеустрою.

Підставою відмови у затвердженні документації із землеустрою може бути лише її невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в такому порядку проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 186 Земельного кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

У разі якщо протягом десяти робочих днів з дня одержання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель в результаті проведення державної інвентаризації земель землекористувач, який має право постійного користування земельною ділянкою і належить до підприємств, установ та організацій, що перебувають у державній власності, не надав свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на визначені цією статтею підстави відмови, така технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель вважається погодженою ним.

Згідно з ч. 9, 10 ст. 186 Земельного кодексу України Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій";

надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею;

проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт.

Кожен орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, інший суб`єкт, визначений цією статтею, розглядає та погоджує документацію із землеустрою самостійно та незалежно від погодження такої документації іншими органами.

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин

Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Відповідач у відзиві не заперечив ані стверджувані позивачем обставини, ані наявність у нього повноважень затвердити спірну технічну документацію. Слід підкреслити, що відповідач визнав, що витяг з містобудівної документації надавався позивачем в складі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, також не були надані і докази щодо спростування цієї обставини.

Натомість відповідач пояснив, що виконавчий орган відповідача не підготував проект рішення, що і зумовило невинесення відповідного питання на сесію.

Водночас, дії щодо не розгляду на пленарному засіданні рішення про передачу земельної ділянки не узгоджуються з вимогами ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України щодо обов`язку у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прийняти рішення про надання земельної ділянки у користування, адже Земельний кодекс України не пов`язує вирішення місцевою радою питання про прийняття такого рішення із фактом проходження його проекту в органах та підрозділах місцевої ради.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22.12.2022 року у справі №826/6172/16.

Відсутність належним чином оформленого рішення суб`єкта владних повноважень за результатом розгляду документації із землеустрою свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.05.2023 року у справі №823/619/17.

Формування порядку денного сесій ради належить до безпосередньої компетенції її голови, на якого, крім іншого, також покладено обов`язок забезпечити підготовку на розгляд ради проектів відповідних рішень, що належать до її відання.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 року у справі №2340/4382/18.

За обставин цієї справи відповідач не навів жодних змістовних пояснень щодо існування об`єктивних підстав, які позбавляють його можливості вирішити по суті питання щодо затвердження проекту землеустрою. Наведені доводи мають формальний характер та не відповідають вищевикладеним положенням законодавства.

Відтак, з урахуванням того, що за результатом розгляду клопотання позивача про погодження (затвердження) проекту землеустрою, відповідач не прийняв рішення про його погодження або відмову у погодженні, суд вважає, що відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України "Про землеустрій", Законом України "Про місцеве самоврядування", без дотримання вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що свідчить про допущення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, протиправної бездіяльності стосовно розгляду клопотання позивача.

Відтак, встановивши протиправну бездіяльність відповідача похідні позовні вимоги щодо зобов`язання вчинити певні дії, також підлягають задоволенню.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжним документом від 07.10.2024 року. Відповідно до положень ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, в свою чергу сума 605,60 є надмірно сплаченою та може бути повернута позивачу за його клопотанням у відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки при поданні позовної заяви через підсистему «Електронний Суд» згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» застосовується понижуючий коефіцієнт.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРВЕТ» (49051, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, буд. 1с, ) до Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо нездійснення розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРВЕТ» від 23.05.2024 року вих. №23/05 -Т (вх. ДМР від 23.05.2024 року №36/998) про погодження Проекту землеустрою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРВЕТ» щодо відведення земельної ділянки по вул. Олександра Оцупа, 1 С по фактичному розміщенню цеху розливу та пакування мінеральної води, кадастровий номер № :09:524:0151.

Зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРВЕТ» вих. №23/05 -Т від 23.05.2024 року (вх. ДМР № 36/998 від 23.05.2024 року) про погодження Проекту землеустрою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРВЕТ» щодо відведення земельної ділянки по вул. Олександра Оцупа, 1 С по фактичному розміщенню цеху розливу та пакування мінеральної води, кадастровий номер № :09:524:0151 та прийняти рішення, згідно вимог законодавства.

Стягнути з Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРВЕТ» (49051, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, буд. 1с, ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійки).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 297, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко