Справа № 333/8548/24
Суддя: Михайлова А. В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/8548/24
Провадження № 2-а/333/124/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засідання Панченко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Представник позивача адвокат Стариченко М.П. звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить скасувати постанову № 990 від 19.09.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що 24 червня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зупинений на мобільному блокпосту в м. Запоріжжя, де йому була вручена повiстка прибути 25.06.2024 о 08 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою визначення призначення на особливий перiод. 25.06.2024 у визначений в повістці час, Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На пропускному пункті ОСОБА_1 сказали піднятися в 25 кабінет. Після перевірки співробітник ІНФОРМАЦІЯ_5 сказав, що ОСОБА_1 вільний. На прохання дати Позивачу який-небудь документ (підтвердження), що останній дійсно перебував в цей час в ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав відмову. Після чого ОСОБА_1 покинув будівлю військкомату. 15.09.24 ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту і після перевірки документів йому повідомили, що він перебуває у розшуку за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого, Позивачу виписали протокол № 940 від 15.09.2024 та повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 18.09.24 для розгляду стосовно нього справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В назначений в повістці час, 18.09.24, ОСОБА_1 прибув до Відповідача, де його направили в 28 кабінет до юриста, якого в той день, по невідомим причинам, не було на робочому місці. ОСОБА_1 запропонували з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного дня. Вранці 19.09.24, Позивач знову прибув в ІНФОРМАЦІЯ_7 до юриста в 28 кабінет. Усі спроби пробитися до кабінету, де фактично розглядалося питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виявилися безуспішними. Близько 15:30 юрист вийшов з кабінету і без будь-яких пояснень, вручив Позивачу постанову № 990 по справі про адміністративне правопорушення. На заперечення Позивача стосовно того, що він з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_7 25.06.24, юрист відповів, що його це не цікавить. ОСОБА_1 запропонував пройти до пропускного пункту ТЦК та подивитися записи в журналі відвідувань за 25.06.24, на що також отримав відмову.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 04.10.2024 позовна заява прийнята до розгляду та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Відповідачем ухвала суду отримана 04.10.2024 р., своїм правом на подання відзиву та доказів відповідач не скористався.

Позивач у судове засідання не з`явився, повідомив суд про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник позивача, адвокат Стариченко М.П. у судове засідання з`явилися. Позов підтримав.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 у судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Мобілізаційна підготовка - це комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідальність посадових осіб підприємств, установ, організацій наступає за невиконання покладених на них обов`язків згідно зі ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Статтею 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачені обов`язки підприємств, установ і організацій щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Підприємства, установи і організації зобов`язані, зокрема, вести облік військовозобов`язаних, резервістів і призовників із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надавати звітність із цих питань відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Суд зазначає, що необхідно мати сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення та які є необхідними та достатніми для притягнення до юридичної відповідальності.

Отже, склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок). Вказаними ознаками адміністративного правопорушення є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Суд зауважує, що основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння. Відсутність цієї ознаки виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З поданого до суду протоколу № 940 від 15.09.2024 складеного стосовно ОСОБА_1 , випливає, що розгляд справи про притягнення чоловіка до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП мав відбутися в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 о 8:00 годині 18.09.2024.

Разом з тим, справа про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, в порушення процедурних норм КУпАП, розглядалася наступного дня, так само як і постанова № 990 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена 19.09.2024.

В той же час, матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про новий час розгляду справи.

З цього слідує, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи; надати свої пояснення й інші докази по справі; не був ознайомлений зі своїми правами.

Окрім того, довідка про роз`яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також відсутня в матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами статті 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а з приводу належного повідомлення особи щодо розгляду справи про адміністартвине правопорушення зазначив, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає, що процедурні порушення допущені ІНФОРМАЦІЯ_6 при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є достатньою підставою для скасування постанови № 990 від 19.09.2024 і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Поміж іншого, позивач в обґрунтування своєї позиції посилається на порушення відповідачем вимог складання протоколів та оформлення матеріалів про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони №3 від 1.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 5.01.2024 року за №36/41381 (далі Інструкція).

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Ті ж самі вимоги поширюються на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що посадова особа, яка притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не зазначила в постанові № 990 від 19.09.2024 конкретних доказів вчинення правопорушення. Також, в зазначеній постанові відсутнє посилання на номер протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, в постанові № 990 від 19.09.2024 стверджується про відмову ОСОБА_1 від отримання повістки, проте, не робиться посилання на акт фіксування відмови від повістки та акт фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці, які обов`язково повинні були складатися.

До позовної заяви не додано копію договору про надання правничої допомоги від 26.09.2024, укладеного між адвокатом Стариченком М.П. та ОСОБА_1 .

Відповідно до Додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги б/н від 26.09.2024, акта виконаних робіт та квитанції до прибуткового касового ордера № 341, розмір гонорару за надані юридичні послуги, було сплачено клієнтом у розмірі 4 000 грн.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Фінансове і матеріальне забезпечення, здійснюється за рахунок і в межах коштів державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством.

На переконання суду, розмір витрат на правничу допомогу в повній мірі не підтверджується доданими до позовної заяви документами.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити. скасуванню, а справа закриттю.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у сумі 484, 40 грн.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 484,40грн.

Керуючись ст. ст.77,90, 139, 162,268-272,286,293,295,297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову № 990 від 19.09.2024року/, про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 484 гривень 40 коп. (чотириста вісімдесят чотири грн. сорок коп.) . В іншій частині стягнення судових витрат відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 (паспорт: НОМЕР_2 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області від 03.05.2001; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В. Михайлова