Справа № 642/7263/24
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"24" грудня 2024 р.
Справа №642/7263/24
Провадження №2-а/642/48/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.,

за участю секретаря Шрамко Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Коломойцев Микола Миколайович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшов вказаний адміністративний позов, в якому позивач просив скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №364 від 30.09.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП.

В обгрунтування позову зазначено, що 30.09.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про взяття його на військовий облік, в заяві зазначив, що після звільнення 04.10.2023 з лав Національної поліції на військовий облік не став. В результаті чого посадовою особою відповідача було встановлено, що позивач не перебуває на військовому обліку та було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП та 30.09.2024 винесено постанову №364 про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 17 000 грн. Позивач вважає таку постанову відповідача незаконною з огляду на те, що ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» до 19.05.2024 не передбачав строку виконання громадянином України обов`язку, зокрема, щодо виконання правил військового обліку. При цьому, норми за ч.3 ст. 210 КУпАП до 19.05.2024 також не існувало, тому позивач не міг вчинити правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП з 04.10.2023. Крім того, позивач вчасно, а саме 15.07.2024 оновив дані в за стосунку «Резерв+». Також представник позивача послався на примітку до ст. 210 КУпАП, за якої положення ст..ст 210, 210-1 КУпАП не застосовуються. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 19.11.2024 позов залишено без руху та позивачу надано 5-денний строк на усунення недоліків.

21.11.2024 представником позивача подано до суду заяву на виконання вимог ухвали суду від 19.11.2024.

25.11.2024 судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, в установлений в ухвалі строк.

11.12.2024 до суду надійшов відзив на позов від відповідача, згідно якого відповідач не визнає позовні вимоги з наступних підстав. Представник зазначив, що 30.09.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про взяття його на військовий облік військовозобов`язаних запасу. Тоді ж позивачем надано витяг з наказу ГУ НП в Харківській обл. від 04.10.2023 №446 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції. Під час передвіки посадовими особами відповідача відомостей узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних запасу та резервістів, встановлено, що 16.02.1998 ОСОБА_1 був прийнятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 , правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_3 . 02.12.1999 позивача було знято з військового обліку військовозобов`язаних запасу, як такого, якого прийнято на службу рядового і начальницького складу МВС України. 04.10.2023 позивача звільнено з лав Національної поліції. Також представником відповідача як підставу притягнення позивача до адміністративної відповідальності зазначено аб. 8 підп. 1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», згідно якого «звільнені зі служби громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які мають спеціальні звання (класні чини), в тому числі у зв`язку з виходом на пенсію, з Міністерства внутрішніх справ України, Національного антикорупційного бюро України, Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, органів та підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Служби судової охорони, органів прокуратури, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, Бюро економічної безпеки України, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання», тобто до 16.07.2024. Враховуючи, що позивач без поважних причин не став на військовий облік, та не надав підтверджуючих документів про причини уникнення від постановки на облік, а також позивач у своїй заяві-поясненнях від 30.09.2024 про взяття на облік провину визнав, 30.09.2024 посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 складено адміністративний протокол №364 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП та 30.09.2024 протокол розглянуто і винесено постанову №364 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210 КУпАП. До відзиву представником відповідача додано також облікову карточку відносно ОСОБА_1 на підтвердження заперечень, зазначених у відзиві.

12.12.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача наполягає на незаконності винесеної відповідачем постанови, посилаючись на те, що на момент звільнення позивача норми за ч.3 ст. 210 КУПАП не існувало, а також, що позивач вчасно оновив дані в «Резерв+».

20.12.2024 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, згідно яких представник зазначив, що посилання позивача та його представника на те, що позивач вчасно оновив дані в застосунку «Резерв+» не спростовує факту не перебування позивача на військовому обліку та не свідчить про взяття позивача на військовий облік. При цьому, не оновлення даних/невчасне оновлення даних несуть за собою адміністративну відповідальності за ст. 210-1 ч.3 КУпАП, в той час, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за фактом не постановки на військовий облік, відповідальність за що передбачена іншою нормою закону, а саме ст. 210 ч.3 КУпАП. Крім того, постановка особи на облік відбувається в порядку, передбаченому п. 81 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМ України №1487 від 30.12.2022 та передбачає особисту присутність такої особи. На підставі викладеного, просив відмовити в задоволенні позову.

Клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 16.02.1998 ОСОБА_1 був прийнятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_2 , правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з відомостей позовної заяви, а також копії облікової карточки ОСОБА_1 , наданої представником відповідача до відзиву, 02.12.1999 позивача було знято з військового обліку військовозобов`язаних запасу, як такого, якого прийнято на службу рядового і начальницького складу МВС України.

Відповідно до витягу з наказу начальника ГУ НП в Харківській обл. №446 о/с від 04.10.2023, 04.10.2023 позивача звільнено з лав Національної поліції за станом здоров`я.

15.07.2024 позивач оновив свої дані в застосунку «Резерв+».

30.09.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про взяття його на військовий облік.

Як вбачається із облікової карточки позивача, ОСОБА_1 , його 30.09.2024 взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За результатами перевірки документів та відомостей, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 складено протокол про адміністративне правопорушення №364 від 30.09.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення: 30.09.2024 гр. ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про взяття на військовий облік. Встановлено, що зазначений громадянин не перебуває на військовому обліку у ТЦК та СП за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, чим порушив вимоги аб. 1 підп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлених у Додатку №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМ України від 30.12.2022 №1487. Правопорушення вчинене під час дії особливого періоду.

Згідно з письмовими поясненнями-заявою ОСОБА_1 від 30.09.2024, він визнав, що на військовий облік в передбачений термін не став, в чому розкаюється.

За результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, 30.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №364 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Відповідно до спірної постанови, вбачається, що її винесено у зв`язку з тим, що 30.09.2024 гр. ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про взяття на військовий облік. Встановлено, що зазначений громадянин не перебуває на військовому обліку у ТЦК та СП за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, чим порушив вимоги аб. 1 підп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлених у Додатку №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМ України від 30.12.2022 №1487. Правопорушення вчинене під час дії особливого періоду. На підставі викладеного, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ (в редакції станом на час звільнення позивача з лав національної поліції) передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, звільнені зі служби поліцейські.

Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМ України від 30.12.2022 №1487, затверджено правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відповідно до п.1 ч.1 Правил, визначено обов`язок громадян перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної політики.

З 19.05.2024 в Закон №2232-ХІІ внесені зміни, зокрема, пунктом 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку.

Також 19.05.2024 набув чинності Закон 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», внаслідок чого стаття 210 КУпАП в редакції Закону України № 3696-IX від 09 травня 2024 року, який набув чинності 19 травня 2024 року, передбачає відповідальність за:

- порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку (частина перша);

- повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (частина друга).

За вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період передбачено стягнення від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст. 210 КУпАП).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який діє і на час розгляду справи.

Відповідно до примітки ст. 210 КУпАП в редакції Закону України № 3696-IX, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Крім того, відповідно до аб. 8 підп. 1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку»: звільнені зі служби громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які мають спеціальні звання (класні чини), в тому числі у зв`язку з виходом на пенсію, з Міністерства внутрішніх справ України, Національного антикорупційного бюро України, Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, органів та підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Служби судової охорони, органів прокуратури, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, Бюро економічної безпеки України, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання.

Таким чином, позивач, будучи звільненим зі служби з Міністерства внутрішніх справ України, який має спеціальні звання (класні чини), зобов`язаний був протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом №3633-ІХ, а саме з 19.05.2024 до 16.07.2024, стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання.

Як на підстави позову представник позивача послався на те, що позивач вчасно оновив свої дані, що норма ч.3 ст. 210 КУпАП не існувала на момент його звільнення з лав національної поліції (04.10.2023), а також на примітку до ст. 210 КУпАП.

Положеннями ч.8 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Так, суд констатує, що ОСОБА_1 на виконання Закону України № 3633-ІХ, вчасно поновив свої військово-облікові дані 15.07.2024 у «Резерв +», що підтверджується роздруківкою інформації з додатку «Резерв+».

Разом з тим, оскаржуваною постановою від 30.09.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за те, що він не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних, а не за не оновлення/невчасне оновлення даних.

За аналогічної підстави і не підлягає застосуванню примітка до ст. 210 КУпАП, яка застосовується до правопорушень щодо оновлення даних, а не постановки на облік.

Водночас, оновлення даних не свідчить про те, що особа стоїть на військовому обліку.

Також суд враховує, що позивач самостійно підтвердив той факт, що він не перебував на військовому обліку та звернувся до відповідача лише 30.09.2024 із заявою про взяття його на такий облік.

Не перебування відповідача на військовому обліку станом на 30.09.2024 вбачається також з його облікової карточки, доданої представником відповідача до відзиву на позов.

Щодо чинності дії норми ч.3 ст. 210 КУпАП, суд зазначає, що з 19.05.2024 у ОСОБА_1 , як громадянина України, звільненого з лав МВС, на підставі аб. 8 підп. 1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ, виник обов`язок стати на військовий облік протягом 60 днів, тобто до 16.07.2024.

При цьому, як вбачається зі спірної постанови від 30.09.2024, в ній відсутні відомості про те, що часом вчинення правопорушення є момент звільнення ОСОБА_1 (04.10.2023), на що посилається представник позивача. Згідно з постановою, 30.09.2024 під час явки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що гр. ОСОБА_1 не стоїть на військовому обліку.

Таким чином, суд не бере до уваги заперечення представника позивача в тій частині, що на момент звільнення позивача з поліції норми ч.3 ст. 210 КУпАП не існувало, оскільки, аналізуючи зміст постанови №364 від 30.09.2024, а також норми чинного законодавства, вбачається, що ОСОБА_1 в порушення аб. 8 підп. 1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом не став на військовий облік, відповідальність за що передбачена ч.3 ст. 210 КУпАП, яка станом на момент виявлення правопорушення, 30.09.2024, вже діяла.

Бездіяльність, яка інкримінується ОСОБА_1 , фактично мала місце з 19.05.2024, відтак, в момент чинності ч.3 ст. 210 КУпАП.

Будь-який яких інших належних та допустимих доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини, позивачем не надано.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, на думку суду, відповідач правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП в умовах особливого періоду, оскільки позивачем порушено вимоги, визначені Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2) до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів» затверджений постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, а саме невчасно став військовий облік.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України, в зв`язку з чим, позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а постанову відповідача без змін.

Витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем, у зв`язку з відомою в задоволенні позову.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Коломойцев Микола Миколайович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальност - відмовити.

Витрати позивача зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 24.12.2024.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Головуючий: