Справа № 280/11450/24
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТАТИВНОГО ПОЗОВУ

24 грудня 2024 рокуСправа № 280/11450/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., розглянувши клопотання про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії відповідача, оформлене Протоколом від 07.11.2024 за №22 у частині відмови у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі абз. 3 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі абз. 3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Ухвалою суду від 16.12.2024 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.

Ухвалою судді від 23.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

24 грудня 2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява (вх. №59274) про забезпечення позову.

На обґрунтування вказаної заяви посилається на приписи ст. 150, 151, 154 КАС України та пояснює, що комісією відповідача відмовлено у наданні відстрочки з підстав, не передбачених законом. Оскільки на даній стадії процесу, суд не може надавати оцінку правомірності дій відповідача щодо прийняття рішень, вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову, мобілізаційні заходи відносно нього будуть завершені, а тому будь-яке рішення у цій справі не поновить порушені права, про які позивач наголошує. Вказує, що забезпечення мобілізації в Україні є надважливим завданням у воєнний час, тим не менш, за викладених вище обставин, має намір скористатися наданим йому правом на відстрочку від мобілізації. Водночас, встановити правомірність його інтересу, і таким чином, баланс між приватним інтересом мобілізованого та публічним інтересом держави у разі спору, можливо лише за наслідками розгляду справи за даним позовом та прийнятті по ній рішення по суті. Вжиття заходів забезпечення позову у вказаний спосіб, на думку позивача, не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту у разі задоволення позову. Водночас, такий захід забезпечення позову відповідає положенням КАС України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом. У разі відмови у задоволенні позовних вимог, скасування заходів забезпечення позову не перешкоджатиме проведенню мобілізації відповідно до вимог закону. З огляду на те, що подання позову та відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію Протоколу №22 від 07.11.2024 суб`єкта владних повноважень, просить задовольнити заяву про забезпечення позову та заборонити ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії щодо призову, направлення, переміщення ОСОБА_1 до військової частини з метою проходження військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частинами 2 та 3 ст. 154 КАС України передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд вважає за необхідне розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для забезпечення позову, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Предметом спору є відмова відповідача у наданні відстрочки позивачу від призову на військову службу під час мобілізації. Позивач звернувся до суду для захисту свого права як військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, яке вважає порушеним відповідачем.

Спірні правовідносини між позивачем, як військовозобов`язаним, та відповідачем регулюються Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.23 якого визначені підстави для надання відстрочки від призову.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 1 Порядку №560 цей Порядок визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Пунктом 56 Порядку №560 встановлено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У силу п. 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку. До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Отже, відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на захист права на яку позивач подав до суду позов у цій справі, може бути надана особам, що мають статус військовозобов`язаних, у зв`язку з чим законодавець і передбачив норму, згідно якої до ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Натомість, у випадку призову позивача на військову службу під час мобілізації в нього зміниться правовий статус з військовозобов`язаного на військовослужбовця, що унеможливить реалізацію його права на відстрочку та виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Також позивач набуде статусу військовослужбовця та вирішення питання надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим, оскільки його правовідносини з військовою частиною будуть регулюватись Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», яким передбачено перелік підстав вже для звільнення з військової служби.

При цьому, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 22.05.2023 у справі №260/1851/22 та у постанові Верховного Суду від 11.04.2024 у справі №520/7954/22.

Таким чином, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову можуть істотно ускладнити виконання рішення суду та унеможливити ефективний захист прав позивача.

Водночас, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням по суті в даній адміністративній справі жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті.

При цьому, суд зауважує, що забезпечення мобілізації в Україні є надважливим завданням у воєнний час, однак, у даному випадку, мобілізація має становити баланс між приватним інтересом мобілізованого та публічним інтересом держави. Віднайти такий баланс у разі спору можливо лише за наслідками розгляду справи по суті та прийняття судового рішення.

Вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту у разі задоволення цього позову. Водночас такий захід забезпечення позову відповідає положенням Кодексу адміністративного судочинства України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом.

Оцінюючи баланс інтересів сторін при вжитті заходів забезпечення позову, суд також враховує, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог заявника, скасування заходів забезпечення позову не перешкоджатиме проведенню мобілізації відповідно до вимог закону.

Суд, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, вважає за доцільне задовольнити клопотання позивача та вжити заходів забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб.

Згідно з ч. 5, 6 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 156 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (вх. №59274 від 24.12.2024) про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії, пов`язані з мобілізацією та призовом ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією на особливий період (в тому числі оповіщення повістками, направлення для проходження медичного огляду, відправлення до місця проходження військової служби) до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.В.Батрак