Справа № 160/22229/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О. С.
при секретарі судового засідання Камінської С.В.
представника позивача Лисенка С.Ю.
представника відповідача-1 Кушнірчук Н.В.
представника відповідача-2 Горєлової І.М.
представника третьої особи Барабаша А.О.
прокурора Волкогон Т.В.
31.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Озерна Площа до Дніпропетровської обласної військової адміністрації, Міністерства культури та інформаційної політики України, у якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з наступними позовними вимогами, а саме:
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.02.2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Озерна площа» залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 без змін.
14.08.2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 10.09.2024 року.
10.09.2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 17.09.2024 року.
17.09.2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 26.09.2024 року.
31.10.2024 року судове засідання знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді Луніної О.С. у відпустці. Розгляд справи відкладено до 05.11.2024 року.
На вирішення експертів винести наступні питання:
В обґрунтування зазначеного клопотання позивач зазначає про необхідність застосування спеціальних знань в галузі мистецтва та історії, у зв`язку з чим ініціює експертне дослідження питань, які, на його думку, стосуються предмету розгляду даної справи.
05.11.2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 19.11.2024 року.
19.11.2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 28.11.2024 року.
Міністерство культури та стратегічних комунікацій України 11.12.2024 надало через підсистему Електронний суд ЄСІТС заперечення на клопотання про призначення судової історико-археологічної експертизи. Заперечуючи проти задоволення заявлених позивачем питань, вказує, що поставлені перед експертом питання не стосуються предмету спору.
Заперечення на вказане клопотання надіслано до суду від Дніпропетровської обласної державної адміністрації, від Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації та від Дніпропетровської обласної прокуратури, в яких сторони заперечують проти призначення експертизи, вказуючи, що задоволення клопотання призведе до затягування розгляду справи та акцентуючи увагу суду на тому, що подане клопотання не містить жодного належного обґрунтування щодо необхідності призначення експертизи в даній справі, вказують, що питання поставлені до експерта не мають відношення до предмету доказування в межах даної справи.
Додаткові пояснення надіслано до суду від позивача на заперечення інших учасників справи, в яких позивач зазначає, що заявлене ним клопотання із врахуванням доповнень про призначення комплексної експертизи дозволить підтвердити або навпаки, спростувати позицію позивача.
12.12.2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 19.12.2024 року.
У судовому засіданні 19.12.2024 представник позивача підтримав заявлене клопотання про проведення експертизи, просив його задовольнити.
Представники відповідача-1, відповідача-2, третьої особи та прокурор заперечували проти задоволення клопотання про проведення експертизи.
При цьому, представник відповідача-2 уточнила свої заперечення, зазначивши, що поставлені позивачем питання у клопотанні про призначення експертизи не стосуються предмету доказування. Такі твердження підтримано іншими учасниками справи та прокурором, крім позивача.
У судовому засіданні 19.12.2024 року клопотання позивача розглянуто, проголошено вступну і резолютивну частину ухвали.
Дослідивши подане клопотання суд зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою, пунктом 2 частини другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: висновками експертів.
Отже, предметом перевірки суду в адміністративній справі є обставини, на яких, зокрема, ґрунтуються вимоги і заперечення учасників справи. Такі обставини суд встановлює на підставі доказів, якими, зокрема, є висновки експертів. При цьому, з огляду на принцип офіційного з`ясування обставин справи, суд має сприяти учасникам справи в отриманні доказів.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст.102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Так, предметом спору в даній справі є правомірність рішень суб`єктів владних повноважень про визнання будівлі, що належить позивачу на праві приватної власності пам`яткою архітектури.
Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.
Пунктом 1.2. розділу І Інструкції визначено основні види (підвиди) експертиз, а саме:
1.2.1. Криміналістична,
1.2.2. Інженерно-технічна,
1.2.3. Економічна,
1.2.4. Товарознавча,
1.2.5. Експертиза у сфері інтелектуальної власності,
1.2.6. Психологічна.
1.2.7. Мистецтвознавча.
1.2.8. Військова.
1.2.9. Судово-ветеринарна.
1.2.10. Гемологічна.
1.2.11. Історико-археологічна.
У відповідності з пунктом 7.1. розділу VIІ вказаної Інструкції до числа об`єктів мистецтвознавчої експертизи належать предмети антикваріату та твори монументального та станкового живопису, графіки, декоративно-ужиткового мистецтва, пам`ятки архітектури, скульптури, дрібної пластики, музичні інструменти, нотна література; нумізматика, фалеристика, геральдика та вексилологія (герби, прапори); друкована продукція, аудіо- та відеозаписи, фотографія.
У відповідності з пунктом 11.1. розділу ХІ вказаної Інструкції об`єктами судової історико-археологічної експертизи є земельні ділянки з матеріальними залишками існування людства у минулих епохах незалежно від стану їх збереженості (кургани, могильники, некрополі, городища, поселення, окремі поховання, житла, господарські споруди, їх залишки тощо; антропогенні нашарування та рухомі археологічні предмети, що виявлені у них) та облікова і дослідницька документація на історичні (що знаходяться під земною поверхнею) та/або археологічні об`єкти культурної спадщини.
Виходячи з аналізу наведених норм, а також враховуючи предмет спору, суть спірних правовідносин та доводи учасників справи, суд дійшов висновку, що для повного та всебічного розгляду справи і для з`ясування обставин у справі необхідні спеціальні знання у мистецтвознавчій та історико-архітектурних сферах.
Стосовно заперечень учасників справи та прокуратури щодо наявності підстав для призначення експертизи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, щодо доводів, що питання поставлені до експерта не мають відношення до предмету доказування, то суд не може погодитись з ними, з огляду на таке.
Судом встановлено, що предметом спору у цій справі є правомірність розпорядження та наказу про віднесення будівлі належній позивачу до пам`яткі архітектури.
Так, перевіряючи правомірність наказу Міністерства культури суд повинен встановити наявність чи відсутність факту підтвердження відповідності будинку, що належить позивачу критеріям, передбаченим Порядком визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Це питання має значення для вирішення спору по суті.
Водночас, суд не має спеціальних знань, щоб встановити факт відповідності чи невідповідності будинку критеріям, зазначеним у цьому Порядку.
Так само суд відхиляє доводи прокурора щодо перекладання судом вирішення питання щодо правомірності спірних розпорядження та наказу на експерта, оскільки відповідно до ст. 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 90 цього Кодексу.
Таким чином, судова експертиза, про яку прохає позивач є саме доказом, який може мати доказове значення, а загальну оцінку вирішення спору у цій справі буде надано у сукупності всіх доказів, зібраних під час розгляду справи та під час розгляду справи по суті, а тому твердження Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації є хибним.
Крім того, питання, які пропонує позивач експерту не стосуються процедурних питань, про які зазначає Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Також, суд відхиляє посилання відповідачів та прокуратури на судову практику Верховного Суду, оскільки приведені постанови прийняті у справах, що регулюють інші правовідносини, та не є релевантними до публічно-правового спору в межах даної справи.
Більш того, суд вважає за необхідне зазначити, що саме не призначення експертизи у подібних відносинах, було підставою для скасування Верховним Судом рішень суду першої та апеляційної інстанцій у справі № 813/1091/18, оскільки рішення прийняті судами без врахування того, що суд не має спеціальних знань щодо предмету спору.
Суд враховує, що в судовому засіданні прокурор та відповідачі не заперечували, що поставлені питання у клопотанні про проведення експертизи стосуються предмету позову і заперечували проти призначення експертизи з інших підстав.
Інших питань щодо експертизи запропоновано не було.
Відповідно до статті 110 КАС України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань. У висновку експертів зазначається, які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожен експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність. Загальний висновок роблять експерти, компетентні в оцінці отриманих результатів і формулюванні єдиного висновку. У разі виникнення розбіжностей між експертами висновки оформлюються відповідно до частини другої статті 109 цього Кодексу.
Частиною першою статті 103 КАС України визначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.
Враховуючи, що проведення комплексної експертизи потребує значного часу, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до одержання її результатів.
Керуючись статтями 102, 103, 110, 236, 241, 248 КАС України, суд-
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Озерна Площа» про призначення комплексної мистецтвознавчої та історико-археологічної експертизи-задовольнити.
На вирішення експертів винести наступні питання:
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Озерна площа» надати доступ експертам до об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, просп. Лесі Українки, 4.
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
Витрати по проведенню комплексної експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Озерна площа».
Провадження у справі зупинити до отримання результатів комплексної експертизи.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складений 24.12.2024 року.

Суддя О.С. Луніна