Справа № 727/12738/24
Суддя: Терещенко О. Є.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/103/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Терещенко О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Приймак Людмила Іванівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

встановив:

Представник позивача, адвокат Приймак Л.І., звернулась до суду з адміністратив-ним позовом до відповідача про скасування постанови від 04.10.2024 року відносно ОСОБА_2 , посилаючись на те, що згідно вказаної постанови, позивач будучи війсь-ковозобов`язаним та підлягаючим мобілізації, з метою ухилення від призову на війсь-кову службу під час мобілізації 27.09.2024 о 19:30 год. відмовився від проходження медичного огляду за направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що ос-таннього притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідаль-ності за вказане правопорушення є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Свою позицію мотивує тим, що відносно позивача складений протокол за ч.3 ст.210 КУпАП, при цьому, в оскаржуваній постанові кваліфікацію правопорушення змінено на ч.3 ст.210-1, що викликає сумніви стосовно належного з`ясування обставин вчиненого правопорушення та його доведеності.

Також вказує, що постанова не містить достовірної інформації стосовно обставин вчиненого правопорушення. Зокрема, наявні розбіжності у протоколі та постанові між часом вчинення правопорушення, не вказано місце його вчинення, постанова не мі-стить опису обставин, встановлених під час розгляду справи, а резолютивна частина постанови не містить висновку про прийняте рішення, лише зазначений розмір штрафу. Також, вказані в оскаржуваній постанові обставини не підтверджується жодними на-лежними та допустимими доказами. Окремо представник позивача вказує на відсут-ність направлення ОСОБА_1 на медичний огляд.

У зв`язку з викладеним просить визнати протиправною та скасувати постанову від 04 жовтня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУ пАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , притягнуто до ад-міністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, а провадження відносно ОСОБА_4 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП - закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи був по-відомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Представник позивача, адвокат Приймак Л.І., в судове засідання не з`явилась. На-правила заяву, згідно якої просила розглянути справу без її та позивача участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у су-довому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце су-дового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Ознайомившись з позовною заявою, вивчивши матеріали справи, дослідивши пи-сьмові докази, долучені до позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміні-стративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та сво-боди визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльно-сті держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фі-зичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, вста-новлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здій-снюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в ме-жах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при за-стосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується система-тичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністра-тивне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що згідно постанови №б/н від 04.10.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про ад-міністративні правопорушення, винесеною начальником Чернівецького районного те-риторіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області полковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , будучи військовозо-бов`язаним та підлягаючим мобілізації, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації 27.09.2024 о 19:30 год. відмовився від проходження ме-дичного огляду за направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, яка є банкетною, тобто такою що відсилає до абз.3, ч.1, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілі-зацію», за що на останнього накладено штраф розміром 17000,00 гривень (а.с.10).

Відповідно до Акту про відмову від проходження ВЛК під час призову на вій-ськову службу від 27.09.2024 року, позивачу ОСОБА_1 було пові-домлено вимоги закону щодо обов`язку проходження медичного огляду військово-лі-карською комісією, а також зафіксовано відмову позивача ОСОБА_1 від проход-ження вищевказаного огляду та отримання відповідного направлення (а.с.11).

Згідно з протоколом №6/395 про адміністративне правопорушення від 27.09.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 27.09.2024 року о 19:40 год., будучи військовозобов`язаним, в приміщенні шостого відділу (м. Заставна) ІНФОРМАЦІЯ_5 без поважних причин та всупереч встановленим чинним законо-давством вимогам правил військового обліку, відмовився проходити ВЛК, про що було складено Акт відмови, тобто порушив правила військового обліку в особливий період, а саме порушив вимоги абзацу 7 ч.3 ст.1, абзацу 5 ч.10 ст.1 Закону України «Про військо-вий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Додатку 2 Порядку організа-ції та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за-твердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р №1487, що при-звело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП (а.с.10).

Відповідно до ст.210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати зако-нодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - пе-ріод, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або до-ведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення во-єнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєн-ний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій неза-лежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію Кабі-нет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністра-тивні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню ад-міністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст.247 КпАП України вбачається, що провадження в справі про адміні-стративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) не-досягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнад-цятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) ви-дання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) ска-сування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на мо-мент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених стат-тею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової осо-би) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про за-криття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопо-рушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопору-шення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністра-тивне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної від-повідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання-ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, ві-деозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адмі-ністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному ре-жимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використову-ються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосу-ються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, ак-том огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучен-ня речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні пра-вопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправ-ність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо дока-зування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не бу-ли покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржу-ваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністра-тивне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміні-стративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідаль-ність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміні-стративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спра-ви.

Проте, відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не врахував вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, зокрема дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме не з`ясував наявність медичних документів щодо стану здоров`я для об`єктивного проходження ВЛК, подальше проходження об-стеження у вузьких спеціалістів за направленням ВЛК, а також не врахував, що чинне законодавство України не містить заборони щодо проходження військовозобов`язаним військово-лікарської комісії з метою визначення придатності для проходження військо-вої служби не в день виявлення такого військовозобов`язаного.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрима-лася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали зна-чення для вирішення справи.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові ма-теріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміні-стративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає спра-ву, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відпо-відальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і ви-рішуються клопотання.

Відповідач в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався від-повідно до вказаних вище вимог КпАП України.

Зі змісту постанови вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до відпо-відальності згідно ч.3 ст.210-1, при цьому, протокол, яким фактично зафіксовано право-порушення складено за ч.3 ст.210. Також суд звертає увагу, що відповідачем в оскар-жуваній постанові не зазначено місце вчинення правопорушення, що є обов`язковим відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єк-та владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по від-ношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом про-цедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при скла-данні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нані-вець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила право-порушення.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати спра-ву на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані ви-моги ст.252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правиль-ного вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до переконання щодо недо-держання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопо-рушення, яка передбачена Законом, належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прий-мак Людмила Іванівна, до ІНФОРМАЦІЯ_6 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задо-вольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 полковника ОСОБА_3 №б/н від 04.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст.210-1 КпАП України скасувати.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністра-тивної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі по-дання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі-сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного про-вадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляцій-ного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом 10 (десяти) днів з дня його підписання.

Суддя: О.Є.Терещенко