Справа № 300/5904/23
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2024 року

м. Київ

справа №300/5904/23

адміністративне провадження № К/990/47714/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі № 300/5904/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення з 12.07.2023 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із врахування довідок від 13.12.2021 року №№ 516, 517, 518, 519 від 16.12.2021 року №№ ф-53, ф-54, ф-55, ф-56, ф-57, ф-58, ф-59, ф-60, ф-61, ф-62, ф-63, ф-64, ф-65;

- зобов`язати відповідача здійснити з 12.07.2023 року перерахунок та виплату пенсії позивачу із врахування довідок 13.12.2021 року №№ 516, 517, 518, 519 від 16.12.2021 року №№ ф-53, ф-54, ф-55, ф-56, ф-57, ф-58, ф-59, ф-60, ф-61, ф-62, ф-63, ф-64, ф-65, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Головного Управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не здійснення ОСОБА_1 з 12.07.2023 року перерахунку та виплати пенсії із врахування довідок №516, №517, №518, №519 від 13.12.2021 року та №ф-53, №ф-54, №ф-55, №ф-56, №ф-57, №ф-58, №ф-59, №ф-60, №ф-61, №ф-62, №ф-63, №ф-64, №ф-65 від 16.12.2021 року з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області здійснити з 12.07.2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із врахуванням довідок №516, №517, №518, №519 від 13.12.2021 року та №ф-53, №ф-54, №ф-55, №ф-56, №ф-57, №ф-58, №ф-59, №ф-60, №ф-61, №ф-62, №ф-63, №ф-64, №ф-65 від 16.12.2021 року відповідно до зарахованого його страхового стажу, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року у справі № 300/5904/23 змінено, викладено абзаци другий та третій резолютивної частини у наступній редакції:

«Визнати неправомірними дії Головного Управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 з 01.07.2023 року перерахунку та виплати пенсії із врахування довідок від 13.12.2021 року №№ 516, 517, 518, 519 від 16.12.2021 року №№ ф-53, ф-54, ф-55, ф-56, ф-57, ф-58, ф-59, ф-60, ф-61, ф-62, ф-63, ф-64, ф-65 з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області здійснити з 01.07.2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із врахуванням довідок від 13.12.2021 року №№ 516, 517, 518, 519 від 16.12.2021 року №№ ф-53, ф-54, ф-55, ф-56, ф-57, ф-58, ф-59, ф-60, ф-61, ф-62, ф-63, ф-64, ф-65 відповідно до зарахованого його страхового стажу, з урахуванням раніше виплачених сум.».

В іншій частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року у справі № 300/5904/23 залишено без змін.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 22.03.2019 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 і не заперечується сторонами.

12.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного Управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідок від 13.12.2021 року №№ 516, 517, 518, 519 від 16.12.2021 року №№ ф-53, ф-54, ф-55, ф-56, ф-57, ф-58, ф-59, ф-60, ф-61, ф-62, ф-63, ф-64, ф-65.

Відповідач листом від 15.08.2023 року № 7599-7446/Ф-02/8-0900/23 відмовив позивачу в проведенні такого перерахунку зазначивши, що російська федерація припинила свою участь у Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. Вважаючи таку відмову відповідача протиправною позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача з 13.07.2001 року по 08.11.2018 року зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 , що визнається відповідачем та підтверджується розрахунком трудового стажу.

Крім того, зазначено, що здобуття спірного трудового/страхового стажу із оплатою праці за виконану позивачем роботу було до 19.06.2023 року, тобто до виходу Держави Україна з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції, що довідки від 13.12.2021 року №№ 516, 517, 518, 519 від 16.12.2021 року №№ ф-53, ф-54, ф-55, ф-56, ф-57, ф-58, ф-59, ф-60, ф-61, ф-62, ф-63, ф-64, ф-65 мають бути враховані при здійсненні перерахунку пенсії позивача.

Водночас зазначив, що оскільки позивач звернувся 12.07.2023 року із заявою про перерахунок пенсії із включенням заробітку за період роботи в російській федерації, то перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату, відповідачу слід здійснити з 01.07.2023 року.

11 грудня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій заявник просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес.

Втім, зміст доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, позаяк скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Стосовно доводів касаційної скарги в частині посилань на підпункт «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на те, що справа становить значний суспільний інтерес є необґрунтованим, оскільки такі посилання з означеним у скарзі предметом спору не містять обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії суспільно або винятково значимих.

Таким чином, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2024 року у справі № 300/5904/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала у спосіб її надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді С.Г. Стеценко

Л.В. Тацій