Справа № 320/13199/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року справа № 320/13199/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (далі - відповідач - 1), в якому позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що полягають у призначенні пенсії ОСОБА_1 без врахування п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щодо збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 річний стаж, але не вище 75 процентів заробітку, починаючи з 12.06.2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачену суму пенсії за період з 12.06.2018 по момент належного перерахунку пенсії;

- судові витрати, в тому числі судовий збір в сумі 1073,70 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 8500 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що з 12.06.2018 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи в Чорнобильській зоні як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із застосуванням середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три попередні роки 2020-2022 роки. Листом відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку із відсутністю інформації щодо наявності інвалідності, пов`язаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач наголошує на безпідставності відмови у перерахунку пенсії за віком та вважає, що має право на отримання пенсії, розрахованої зі збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20-річний стаж, але не вище 75 процентів заробітку, починаючи з 12.06.2018 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати суду докази поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом за період з 12.06.2018 по 20.10.2022 включно або уточнити позовні вимоги.

26.05.2023 на адресу суду від позивача на виконання вимог ухвали суду від 12.05.2023 надійшло клопотання про усунення недоліків позову від 26.05.2023 разом із клопотанням про поновлення строку позовної давності від 26.05.2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з врахуванням п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щодо збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 річний стаж, але не вище 75 процентів заробітку за період з 12.06.2018 по 20.10.2022 включно, - повернуто позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Отже, суд здійснює розгляд позовної заяви в частині позовних вимог за період, починаючи з 21.10.2022.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15.09.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про необґрунтованість заявлених позивачем вимог.

На думку відповідача, позивач не має права на збільшення пенсії з врахуванням п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 річний стаж, але не вище 75 процентів заробітку, оскільки відсутня інформація щодо наявності у нього інвалідності, пов`язаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

У задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві інформацію щодо умов призначення позивачу пенсії за віком, а саме: чи призначено позивачеві пенсію на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18.12.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві надійшли письмові пояснення, у яких зазначено, що позивачу розмір пенсії за віком було обчислено відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач при зверненні за призначенням пенсії у заяві від 31.01.2018 не зазначив, що бажає призначити пенсію відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також не звертався із заявами про обчислення пенсії відповідно до вказаної норми після її призначення.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України, серія НОМЕР_1 , виданий Радянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 18.02.1997 року.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорія 2), що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 , виданого Держадміністрацією м. Києва 11.03.2002 року.

З 21.02.2018 року позивачу призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку на 8 років.

Пенсію обчислено відповідно до ч. 1 ст. 27 та положень ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням страхового стажу 34 роки 4 місяці 26 днів.

Заробітна плата визначена за періоди роботи з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року та з 01.07.2000 року по 31.12.2017 року.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні взятий за 2016-2017 роки.

10.03.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи в Чорнобильській зоні як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АБС із застосуванням середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три попередні роки 2020-2022 роки.

Листом від 21.03.2023 року № 8530-8698/К-02/8-2600/23 Головне управління ПФУ в м. Києві повідомило про відсутність підстав для перерахунку пенсії на підставі ст. 54Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку із відсутністю інформації щодо наявності інвалідності, пов`язаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 таким законом є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Пунктом 2 ст. 56 Закону № 796-XII, у редакції до внесення змін Законом № 2148-VIII від 03.10.2017, було передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Однак, Законом № 2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017, до пункту 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Отже правове регулювання щодо права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж змінилось і у зв`язку із цими змінами Закон № 796-ХІІ пов`язує збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений пунктом 2 статті 56 цього Закону з призначенням пенсії на умовах, визначених частиною другою статі 27 Закону № 1058-IV.

Як встановлено судом, на момент призначення позивачу пенсії пункт 2 ст. 56 Закону № 796-XII діяв саме у редакції змін, внесених Законом № 2148-VIII.

Разом з цим, позивач при зверненні за призначенням пенсії не виявив бажання обрахувати розмір пенсії за віком на умовах частини другої ст. 27 Закону № 1058-IV, а тому розмір його пенсії був обчислений відповідно до частини першої ст. 27 Закону № 1058-IV.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не має права на збільшення пенсії відповідно до п. 2 ст. 56 Закону№ 796-XII, оскільки він не виявив бажання обрахувати розмір пенсії за віком на умовах частини другої ст. 27 Закону № 1058-IV.

Таким чином, позовні вимоги щодо перерахунку пенсії з врахуванням п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме щодо збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 річний стаж, але не вище 75 процентів заробітку, починаючи з 21.10.2022 року є безпідставними.

Варто зауважити, що за змістом заяви позивача про перерахунок пенсії, його звернення стосувалось перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи в Чорнобильській зоні як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АБС із застосуванням середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три попередні роки 2020-2022 роки, а не збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 річний стаж, але не вище 75 процентів заробітку.

Пенсійний орган за результатами розгляду заяви відмовив у перерахунку пенсії на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв`язку із відсутністю інформації щодо наявності інвалідності, пов`язаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, що не стосувалось питання порушеного у заяві про перерахунок пенсії.

Водночас наведені обставини жодним чином не впливають на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії із урахуванням ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, та на момент призначення позивачу пенсії, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 243-246, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.