Справа № 243/7829/24
Суддя: Агеєва О. В.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/86/2024
Справа № 243/7829/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Агеєвої О.В.

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до Батальйону патрульної поліції умістах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП НП України, сержанта поліції, поліцейської взводу 1 роти 3 Батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП НП України Аксютіної Ірини Семенівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Прокопцев С.В., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Батальйону патрульної поліції умістах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП НП України, сержанта поліції, поліцейської взводу 1 роти 3 Батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП НП України Аксютіної Ірини Семенівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 15 листопада 2024 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача залучено Департамент патрульної поліції.

Позов обґрунтовано тим, що поліцейською взводу 1 роти 3 батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП НП України сержанткою поліції Аксютіною І.С. була винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА №494971 від 20.09.2024,в якій зазначено, що 20.09.2024 о 08 год. 20 хв. Краматорський район, с. Черкаське по вул. Т. Шевченка біля буд. 69 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Daewoo державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1. а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Постановлено застосувати адміністративне стягнення - штраф у розмірі 3400,00 грн.

З даною постановою позивач не згоден та вважає, що вона складена з порушенням вимог чинного законодавства, крім того адміністративне правопорушення він не вчиняв, у зв`язку з чим вищевказана постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню, а адміністративна справа має бути закрита.

Так, в оскаржуваній постанові вказано про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення п. 2.1 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідно з п. 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів №1306 від 10.10.2001 України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, під час перевірки документів ОСОБА_1 пред`явив для перевірки посвідчення водія у мобільному додатку Порталу Дія. Оскільки перевірка документів здійснювалась, як зазначено в оскаржуваній постанові, у с. Черкаське Краматорського району, де не завжди гарний сигнал Інтернету, то електронне посвідчення завантажилось не відразу, і поліцейські почали складати протокол. Коли через декілька хвилин нарешті з`явився сигнал Інтернету і завантажилось електронне посвідчення, то поліцейські відмовились його перевіряти і сказали, що вже пізно.

Вважає, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки у нього було завантажене електронне посвідчення водія і він надав його для огляду поліцейським.

Просить суд, скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА №494971 від 20.09.2024, винесену поліцейським взводу 1 роти 3 Батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП НП України сержанткою поліції Аксютіною І.С. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 484,48 грн.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.6 ст. 162 КАС України.

Представник Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції - Косьмін О.О. до суду наддав відзив на позов, у якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи свої доводи тим, що 20.09.2024 року приблизно о 08.20 год. екіпажем патрульної поліції Циклон 504, у складі: поліцейського взводу №1 роти №3 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП сержанта поліції Аксютіної Ірини Олегівни, інспектора взводу №1 роти №3 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП лейтенанта поліції Сисоєва Вадима Руслановича, тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу № 1 роти №3 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Таранова Івана Васильовича було помічено транспортний засіб ЗАЗ DAEWOO НОМЕР_2 , який здійснював рух в с. Черкаське Краматорського району по вул. Т. Шевченко, біля буд. 69, який в подальшому було зупинено.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», п. 2.4 а ПДР України позивачу було наголошено вимогу надати для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Позивач надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_3 . Під час перевірки зазначеного документа було встановлено, що термін дії посвідчення водія сплив 17.08.2021 року та наразі є не дійсним.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

В позовній заяві представник позивача зазначає, що позивач нібито пред`являв поліцейським посвідчення водія у мобільному додатку Дія, однак аналізуючи відеозапис правопорушення, можна дійти висновку, що під час спілкування з поліцейськими позивач не надавав для перевірки посвідчення водія за допомогою мобільного додатку Дія.

Під час перевірки поліцейськими особи водія за допомогою Єдиного державного реєстру МВС України було встановлено, що на обліку перебуває посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 . Однак, зазначене посвідчення водія перебуває в статусі знищеного у зв`язку із закінченням терміну зберігання територіальним сервісним центром МВС.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 515 від 07 грудня 2009 року затверджено Інструкцію про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія (далі Інструкція).

П. 10 р. 5 Інструкції встановлено, що якщо особа не отримала посвідчення водія протягом шести місяців з дня його оформлення, уповноважений працівник ТСЦ МВС у письмовій формі попереджає особу про знищення посвідчення водія в разі його неотримання протягом року з дня його оформлення.

Посвідчення водія знищується в разі неотримання його особою протягом року в порядку, визначеному розділом 14 цієї Інструкції. При цьому видача нового посвідчення водія здійснюється на загальних підставах, з дотриманням вимог цієї Інструкції та в установленому законодавством порядку.

Згідно з Єдиним державним реєстром МВС 17.08.2023 року за заявою позивача, поданою через Портал Дія, сервісним центром МВС 1443 було виготовлено бланк посвідчення водія серії НОМЕР_4 .

Пунктом 23 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженою постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 року встановлено, що посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або тимчасового посвідчення громадянина України, або посвідки на постійне проживання, або посвідки на тимчасове проживання, або посвідчення біженця, або посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, чи пред`явлення одного із зазначених документів в електронній формі засобами Порталу Дія та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення.

Оскільки позивач протягом року після виготовлення бланку не отримав в ТСЦ МВС посвідчення водія серії НОМЕР_4 , зазначений документ службовими особами ТСЦ МВС № 1443 було знищено.

Також, представником відповідача 14.10.2024 р. за вих. № 5298 було здійснено запит до ТСЦ МВС № 1452 про надання інформації чи знаходиться на обліку посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 .

15.10.2024 р. начальником ТСЦ МВС Дмитром Чернявським було надано відповідь на запит, в якому вказано, що відповідно до інформації бази даних НАІС ЄДР МВС України, станом на 15.10.2024 р., посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 18.08.2023 р., видане ТСЦ 1443 на ім`я ОСОБА_1 має статус «знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання».

Одним з додатків до позовної заяви є скріншот візуально схожого на мобільний додаток Дія.

Постановою КМУ№ 1453 від 29.12.2021 затверджено Порядок формування та перевірки електронного посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій (далі Порядок).

Пунктом 8 Порядку встановлено, що електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є дійсними лише за наявності унікального електронного ідентифікатора та не можуть використовуватися без нього.

Сформований унікальний електронний ідентифікатор дійсний протягом трьох хвилин з моменту формування.

Згідно з п. 12 Порядку перевірка електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з використанням унікального електронного ідентифікатора у режимі реального часу є обов`язковою умовою їх використання.

Перевірка електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу проводиться за допомогою електронних пристроїв шляхом зчитування або введення унікального електронного ідентифікатора.

З огляду на зазначене, вважаємо, що наданий представником позивача скріншот схожого на мобільний додаток Дія не ототожнює цей документ з електронним посвідченням водія.

Просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Департамент патрульної поліції не надала пояснень щодо предмету спору.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що 20 вересня 2024 року Поліцейською взводу 1 роти 3 батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП НП України сержанткою поліції Аксютіною Іриною Семенівною булла винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА №494971 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови серії БАА № 494971 від 20 вересня 2024 року, 20.09.2024 о 08 год. 20 хв. Краматорський район, с.Черкаське по вул. Т.Шевченка біля буд. 69 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Daewoo д.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1. а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Постановлено застосувати адміністративне стягнення - штраф у розмірі 3400,00 грн.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 2 статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має право керувати таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач у позовній заяві наполягає на тому, що 20 вересня 2024 року він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, та не порушував вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху, у нього було наявне електронне посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії у застосунку «Дія».

Так, у пункті 2 Порядку формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1453, визначено, що електронним посвідченням водія є національне посвідчення водія у формі електронного відображення інформації, що міститься у національному посвідченні водія, разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом).

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку, електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу формуються засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія) за бажанням особи, яка в установленому законодавством порядку отримала національне посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, за наявності в Єдиному державному реєстрі МВС, Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, які є функціональними підсистемами єдиної інформаційної системи МВС, усіх відомостей, зазначених у національному посвідченні водія, свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, зокрема відцифрованого образу обличчя особи.

Особа, яка в установленому законодавством порядку отримала національне посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, може використовувати електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у передбачених законом випадках (пункт 4 вищевказаного Порядку).

У пункті 8 цього Порядку закріплено, що сформоване електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу разом з унікальним електронним ідентифікатором відображаються через мобільний додаток Порталу Дія (Дія).

Отже, водії механічних транспортних засобів мають право використовувати електронне посвідчення водія, яке відображається у мобільному додатку Порталу «Дія».

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У статті 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову та на підтвердження факту відсутності у ОСОБА_1 20 вересня 2024 року при собі посвідчення водія стороною відповідача до відзиву на позовну заяву був долучений відеозапис.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Однак, надані стороною відповідача відеозаписи з відеореєстратора, а саме 2 файли, які містять лише короткий фрагмент обставин події без звуку тривалістю: один 36 секунд, з якого видно, що працівники поліції зупиняють транспортний засіб ЗАЗ Daewoo д.н. НОМЕР_1 , інший 1 хвилину, з якого видно, що працівники поліції спілкуються через вікно автомобіля, потім водій автомобіля вийшов та щось пояснює, однак встановити, що саме пояснював позивач неможливо у зв`язку з відсутністю звука відеофайлів. З третього відео, наданого представником поліції, вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським роз`яснюються права при складанні протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, потім поліцейською Аксютіною І.С. складається постанова за ч.2 ст. 126 КУпАП, роз`яснюються права, зйомку закінчено, що свідчить про те, що відеозйомка в порушення вимог вищезазначеної Інструкції велась не безперервно, не з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків та не до їх завершення.

У відзиві на позов, відповідач посилається на ті обставини, що під час перевірки поліцейськими особи водія за допомогою Єдиного державного реєстру МВС України було встановлено, що на обліку перебуває посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 . Однак, зазначене посвідчення водія перебуває в статусі знищеного у зв`язку із закінченням терміну зберігання територіальним сервісним центром МВС.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 515 від 07 грудня 2009 року затверджено Інструкцію про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія.

Пунктом 10 розділу 5 Інструкції встановлено, що якщо особа не отримала посвідчення водія протягом шести місяців з дня його оформлення, уповноважений працівник ТСЦ МВС у письмовій формі попереджає особу про знищення посвідчення водія в разі його неотримання протягом року з дня його оформлення. Посвідчення водія знищується в разі неотримання його особою протягом року в порядку, визначеному розділом 14 цієї Інструкції. При цьому видача нового посвідчення водія здійснюється на загальних підставах, з дотриманням вимог цієї Інструкції та в установленому законодавством порядку.

На підтвердження знищення посвідчення водія ОСОБА_1 , відповідачем надано відповідь начальника ТСЦ МВС Дмитром Чернявським від 15.10.2024, в якій вказано, що відповідно до інформації бази даних НАІС ЄДР МВС України, станом на 15.10.2024, посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 18.08.2023, видане ТСЦ 1443 на ім`я ОСОБА_1 має статус «знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання».

Однак, як вбачається з наданого позивачем ОСОБА_1 кріншоту з мобільного додатку Дія станом на 23.09.2024, ОСОБА_1 має посвідчення водія мається у додатку Порталу «Дія», категорія «В» НОМЕР_4 , дата видачі 18.08.2023 дійсні до 18.08.2053.

Відповідно з пунктом 2 Порядку формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій,затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2021 №1453, електронним посвідченням водія є національне посвідчення водія у формі електронного відображення інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі МВС (далі - Реєстр МВС), разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR- кодом, штрих-кодом, цифровим кодом).

Відповідно з п. 4 Порядку №1453 особа, яка в установленому законодавством порядку отримала національне посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виготовлені на бланку або в електронній формі, може використовувати електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у визначених законом випадках.

Згідно з п. 6 Порядку №1453 електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу формуються та відображаються автоматично засобами Порталу Дія за наявності підключення електронного пристрою до Інтернету, працездатності встановленого мобільного додатка Порталу Дія (Дія) та наявної електронної інформаційної взаємодії Порталу Дія та Реєстру МВС шляхом використання наявної в Реєстрі МВС, Реєстрі транспортних засобів інформації, зазначеної у пунктах 9 і 10 цього Порядку.

У відповідності до абз. 4 п. 8 Порядку №1453 електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу пред`являються особою замість та без додаткового пред`явлення національного посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виготовлених на бланку.

У пункті 12 Порядку формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1453, закріплено, що перевірка електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу проводиться за допомогою електронних пристроїв шляхом зчитування або введення унікального електронного ідентифікатора.

Таким чином, стороною позивача на підтвердження факту наявності у ОСОБА_1 електронного посвідчення водія надано скріншоти з мобільного додатку Порталу «Дія», з яких вбачається, що у мобільному додатку Порталу «Дія» дійсно відображається електронне посвідчення водія, видане 18 серпня 2023 року ТСЦ 1443 на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_4 , яке дійсне до 18 серпня 2053 року.

Отже, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 дійсно у мобільному додатку «Дія» має електронне посвідчення водія.

При цьому, посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що надані позивачем скріншоти з мобільного додатку «Дія» не є належними доказами, оскільки є скріншотом з начебто з мобільного додатку «Дія», суд до уваги не приймає та відхиляє, оскільки в мобільному додатку Порталу «Дія» дата та час оновлення змінюються кожного разу при вході у даний мобільний додаток, а отже напис на наданих позивачем скріншотах «дані оновленено 23.09.2024 о 09:14» свідчить лише про те, що ці скріншоти зроблені позивачем за два дні до подачі позову до суду та це жодним чином не свідчить про те, що станом на 20.09.2024, на день складанна спірної постанови, у позивача в мобільному додатку Порталу «Дія» було відсутнє електронне посвідчення водія.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Однак, наданий стороною відповідача відеозапис містить лише короткі фрагменти, без звуку, обставин події тривалістю 36 секунд та 1 хвилину, а потім надано відео зі звуком з нагрудних камер поліцейських, коли вже складалися протокол по адміністративній справі за ч.1 ст.130 КупАп та Постанова про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КупАП, з яких можливо встановити які саме і коли ОСОБА_1 надавав документи для перевірки, які давав пояснення, що свідчить про те, що відео зйомка в порушення вимог вищезазначеної Інструкції велась не безперервно, не з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків та не до їх завершення.

Стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, не було надано суду жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог пункту 2.1а Правил дорожнього руху, оскільки в мобільному додатку «Дія» ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії «В».

Таким чином, доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що 20.09.2024 року він не порушував вимоги Правил дорожнього руху та не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 20.09.2024 о 08 год. 20 хв. в Краматорському районі, с.Черкаське по вул. Т.Шевченка біля буд. 69 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Daewoo д.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1. а ПДР України, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову серії БАА №494971 від 20 вересня 2024 року.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №494971 від 20.09.2024 підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції від 25.09.2024 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 484,48 грн.

З огляду на положення ст. ст.132,139 КАС України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає можливим стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП ст.ст. 2, 5, 6, 19, 20, 72, 77, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до Батальйону патрульної поліції умістах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП НП України, сержанта поліції, поліцейської взводу 1 роти 3 Батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП НП України Аксютіної Ірини Семенівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА №494971 від 20.09.2024, винесену поліцейським взводу 1 роти 3 Батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП НП України сержанткою поліції Аксютіною Іриною Семенівною - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 484,48 грн. (Чотириста вісімдесят чотири грн. 48 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.12.2024.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва