Справа № 200/2424/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року справа №200/2424/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Чучко В.М.), складене у повному обсязі 14 червня 2024 року, у справі № 200/2424/24 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Кондратюк» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство «Кондратюк» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області, про:

- визнання протиправним та скасування рішення щодо анулювання з 01.01.2024 реєстрації платником єдиного податку 4 групи шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку і похідного не підтвердження реєстрації платником єдиного податку 4 групи, яке оформлене листом Головного управління ДПС у Донецькій області від 20.03.2024 №3050/6/05-99-04-10;

- зобов`язання поновити з 01.01.2024 реєстрацію у реєстрі платників єдиного податку 4 групи шляхом включення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку щодо Селянського фермерського господарства «Кондратюк», код ЄДРПОУ 2461760.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо анулювання реєстрації Селянського (фермерського) господарства «Кондратюк» платником єдиного податку 4 групи.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області поновити Селянському (фермерському) господарству «Кондратюк» статус платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік та відновити в Реєстрі платників єдиного податку відомості про статус Селянського (фермерського) господарства «Кондратюк», як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2024 року та видати довідку про підтвердження такого статусу.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Селянського (фермерського) господарства «Кондратюк» понесені судові витрати з судового збору у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Апелянтом зазначено, що С(Ф)Г «Кондратюк» не дотримано вимоги п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298, п. 2971.1 ст.2971 ПК України щодо обов`язкового подання додатка з розрахунком загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік у складі звітних податкових декларацій на 2024 рік у встановлений законодавством термін (не пізніше 20 лютого поточного року) - декларації надані не в повному обсязі, що є підставою для відмови у прийнятті податкової звітності платника єдиного податку четвертої групи, та, відповідно, і у набутті або підтвердженні такого статусу на відповідний календарний рік.

Представники сторін в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що явка сторін в судовому порядку не визнавалась обов`язковою, матеріали справи містять всі необхідні документи для повного та всебічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Селянське (фермерське) господарство «Кондратюк», є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрований 22.05.1997 року, номер запису 0000177, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області.

Основним видом діяльності позивача є «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур» (код КВЕД 01.11), з 2016 року є платником єдиного податку 4 групи.

Позивач має земельні ділянки на території Дніпропетровської області, коди адміністративно-територіальних одиниць за місцем розташування земельних ділянок за КАТОТТГ - UA0047361 та UA0054570.

Для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік у термін не пізніше 20 лютого поточного року позивачем подано податкову звітність:

- загальна звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік № від 16.02.2024 з додатками (відомості про наявність земельних ділянок № , розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за 2023 рік № ) по території UA0011148 (до Головного управління ДПС у Донецькій області, Покровська державна податкова інспекція (м. Покровськ));

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік № від 15.02.2024 з додатком відомості про наявність земельних ділянок № по території UA0047361 (до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Межівська державна податкова інспекція (Межівський р-н));

- звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік № від 15.02.2024 з додатком відомості про наявність земельних ділянок № по території UA0054570 (до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Межівська державна податкова інспекція (Межівський р-н));

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік № від 15.02.2024, наданий до Головного управління ДПС у Донецькій області, Покровська державна податкова інспекція (м. Покровськ);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік № від 15.02.2024, наданий до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Межівська державна податкова інспекція.

01.03.2024 року позивачем до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Межівська державна податкова інспекція (Межівський р-н) подані уточнюючі податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи з додатком 3, а саме:

- уточнююча податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік № від 01.03.2024 з додатками (відомості про наявність земельних ділянок № , розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за 2023 рік № ) по території UA0047361;

- уточнююча податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік № від 01.03.2024 з додатками (відомості про наявність земельних ділянок № , розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за 2023 рік № ) по території UA0054570.

Листом від 20.03.2024 року №3050/6/05-99-04-10 Головне управління ДПС у Донецькій області повідомило позивача, що згідно з п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України подання не пізніше 20 лютого загальної та звітної податкових декларацій з єдиного податку четвертої групи з додатками, розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва є підставою для розгляду питання щодо можливості переходу / щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи.

У встановлений законодавством термін (не пізніше того поточного року) С(Ф)Г «Кондратюк» не доданий додаток 3 «Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік» до звітних податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік № від 15.02.2024 по території UA0047361 та № від 15.02.2024 по території UA0054570 (Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Межівська державна податкова інспекція (Межівський р-н)). 01.03.2024 року до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Межівська державна податкова інспекція (Межівський р-н) підприємством подані уточнюючі податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи з додатком 3. При цьому, уточнююча загальна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік за місцем перебування на податковому обліку (Головне управління ДПС у Донецькій області, Покровська державна податкова інспекція (м. Покровськ)) С(Ф)Г «Кондратюк» не подана.

Таким чином, С(Ф)Г «Кондратюк» не дотримано вимоги п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298, п. 2971.1 ст.2971 ПК України щодо обов`язкового подання додатка з розрахунком загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік у складі звітних податкових декларацій на 2024 рік у встановлений законодавством термін (не пізніше 20 лютого поточного року) - декларації надані не в повному обсязі, що є підставою для відмови у прийнятті податкової звітності платника єдиного податку четвертої групи, та, відповідно, і у набутті або підтвердженні такого статусу на відповідний календарний рік. Враховуючи вищевикладене, Селянському (фермерському) господарству «Кондратюк» (код ЄДРПОУ - 24617604) статус платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік не підтверджено. Крім того, подана позивачем 16.02.2024, 15.02.2024 податкова звітність не визнана податковим органом, отримала статус «історія подання» та вважається неподаною.

Не погодившись з рішенням контролюючого органу про відмову у підтверджені статусу платника єдиного податку четвертої групи, позивач звернувся до суду із даним позовом

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги, з чим погоджується суд апеляційної інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до пп. 298.8.1-298.8.4 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України.

Згідно п.4 ч. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

четверта група - сільськогосподарські товаровиробники:

а) юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків;

б) фізичні особи - підприємці, які провадять діяльність виключно в межах фермерського господарства, зареєстрованого відповідно до Закону України "Про фермерське господарство", за умови виконання сукупності таких вимог:

здійснюють виключно вирощування, відгодовування сільськогосподарської продукції, збирання, вилов, переробку такої власновирощеної або відгодованої продукції та її продаж;

провадять господарську діяльність (крім постачання) за місцем податкової адреси;

не використовують працю найманих осіб;

членами фермерського господарства такої фізичної особи є лише члени її сім`ї у визначенні частини другої статті 3 Сімейного кодексу України;

площа сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду у власності та/або користуванні членів фермерського господарства становить не менше 0,5 гектарів, але не більше 20 гектарів сукупно.

Відповідно до п. 291.5-1 ст. 291 Податкового кодексу України 291.5-1. Не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи:

суб`єкти господарювання, у яких понад 50 відсотків доходу, отриманого від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, становить дохід від реалізації декоративних рослин (за винятком зрізаних квітів, вирощених на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, та продуктів їх переробки), диких тварин і птахів, хутряних виробів і хутра (крім хутрової сировини);

суб`єкти господарювання, діяльність яких згідно з КВЕД-2010 відноситься до класів 01.47 (розведення свійської птиці), 01.49 (в частині розведення та вирощування перепелів і страусів) та 10.12 (виробництво м`яса свійської птиці);

суб`єкти господарювання, що провадять діяльність з виробництва підакцизних товарів, крім виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29 - 2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, які використовують такі виноматеріали для виробництва готової продукції, виноматеріалів виноградних (коди згідно з УКТ ЗЕД 2204 29-2204 30), вироблених на підприємствах первинного виноробства, які експортуються цими підприємствами, вин виноградних, вин плодово-ягідних та/або напоїв медових, вироблених та розлитих у споживчу тару малими виробництвами виноробної продукції з виноматеріалів виключно власного виробництва (не придбаних), отриманих шляхом переробки плодів, ягід, винограду, меду власного виробництва та/або придбаних плодів, ягід, винограду, меду, за умови що такі придбані плоди, ягоди, виноград, мед мають виключно українське походження, а також крім електричної енергії, виробленої кваліфікованими когенераційними установками та/або з відновлюваних джерел енергії (за умови, що дохід від реалізації такої енергії не перевищує 25 відсотків доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) такого суб`єкта господарювання);

суб`єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у справі набув статусу платника єдиного податку 4 групи.

Пунктом 299.10 ст. 299 ПК України визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі, зокрема, якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про чітке розмежування понять переходу на спрощену систему оподаткування та щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку.

ПК України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

Крім того, повноваження податкового органу не визнавати податкову звітність податковою декларацією передбачені пунктом 48.7 статті 48 ПК України, відповідно до якої податкова звітність не визнається податковою декларацією у разі порушення будь-якої норми статті 48 ПК України. Зокрема, це відсутність обов`язкових реквізитів: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; місцезнаходження (місце проживання) платника податків тощо.

В даній справі податковим органом не було встановлено невідповідності вимогам статті 48 ПК України поданої позивачем податкової звітності.

Також відповідач не наділений повноваженнями не визнавати звітність, у зв`язку з пропущенням платником податку строку на подачу декларації, встановленого підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України (пропущення встановлених цією нормою строків). Наслідки неподання або несвоєчасного подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності визначені ст.120 ПК України та тягнуть за собою накладення штрафу у визначених ПК України розмірах.

Разом з цим, матеріали справи свідчать та сторонами не спростовано, що позивачем податкову звітність було подано до Головного управління ДПС у Донецькій області 15.02.2024 року та 16.02.2024 року, а уточнюючі податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи з додатком 3 були подані до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 01.03.2024 року.

Крім того, пунктом 299.10 ст. 299 ПК України визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. Способом реалізації владних управлінських функцій у разі встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, тобто бути платником єдиного податку четвертої групи за критеріями, визначеними у пункті 4 пункту 291.4. статті 291 ПК України. Метою проведення перевірки, яка, у випадку Позивача, не була проведена, якраз є фіксування та доведення контролюючим органом виявленого порушення.

Судами встановлено, що перевірка С(Ф)Г «Кондратюк» податковим органом не проводилась та саме рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку четвертої групи не приймалось, податковим органом поінформовано платника податків про позбавлення права перебувати платником єдиного податку четвертої групи лише листом від 20.03.2024 року №3050/6/05-99-04-10, що є порушенням, адже прийняття рішення саме про позбавлення платника певного права, у т.ч. права перебувати на спрощеній системі оподаткування, не передбачено чинними положеннями ПК України.

За таких обставин, враховуючи що контролюючим органом не було дотримано процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за наявності законодавчо визначених для цього підстав, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанціх, що викладене у листі від 20.03.2024 року рішення про позбавлення права перебувати платником єдиного податку 4 групи не відповідає положенням ПК України та здійснено контролюючим органом не у порядку та у спосіб, передбачених законом.

Відтак, порушене право позивача на анулювання статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік має бути відновленим шляхом зобов`язання контролюючого органу поновити Селянському (фермерському) господарству «Кондратюк» статус платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік та відновлення в Реєстрі платників єдиного податку відомостей про статус Селянського (фермерського) господарства «Кондратюк», як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2024 року та видати довідку про підтвердження такого статусу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі № 200/2424/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі № 200/2424/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 грудня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць