Справа № 493/1993/24
Суддя: Тітова Т. П.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 493/1993/24
Провадження № 2-а/493/19/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тітової Т.П.

за участі секретаря Сирота О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балта адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.11.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 було винесено постанову № 19221 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 17000 грн за те, що він не з`явився на виклик за повісткою.

Позивач зазначає, що 18.11.2024 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 в супроводі працівників поліції та повідомив, що має підстави для відстрочки, йому була надана повістка на 19.11.2024 року для подачі відповідних документів. 19.11.2024 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому було надано реквізити для оплати штрафу та повідомлено, що після оплати штрафу необхідно звернутися та подати заяву про отримання відстрочки. 22.11.2024 року він прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 , щоб подати заяву на відстрочку від призову під час мобілізації та йому була вручена постанова № 19221 про притягнення до адміністративної відповідальності. Також, позивач зазначає про те, що йому не повідомлено про те, що відносно нього складено протокол та його йому не вручено. Тобто про час, дату розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не знав, тим самим був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду постанови. Отже такими діями відповідач порушив вимоги ст. ст. 245, 249, 268, 279 КУпАП, так як відповідачем оскаржувана постанова винесена без повідомлення та за відсутності позивача. В постанові № 19221 від 18.11.2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вказано, що ОСОБА_1 у зазначений у повістці час, а саме на 11:00 год 25.10.2024 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин. Зазначив, що повістку про виклик на 25.10.2024 року взагалі не отримував, оскільки її ніхто не вручав, а конверт з повісткою було повернуто відправнику з причин встановленого терміну зберігання, що не визначається як належне підтвердження оповіщення особи.

З урахуванням викладеного просить: постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , винесену майором ОСОБА_2 № 19221 від 18.11.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, скасувати, судові витрати стягнути з відповідача.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, в позові представником зазначено про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив.

Оскільки позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», тому позивач самостійно направив відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, про що свідчить квитанція № 2175220 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЕСІТС 02.12.2024 року о 15:35 год.

Ухвалами судді від 02.12.2024 року поновлено позивачу строк звернення до суду та прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала про відкриття провадження та ухвала про поновлення позивачу строку для звернення до суду отримана відповідачем 03.12.2024 року о 10:31 год., що підтверджується довідками про доставку електронних документів до електронного кабінету.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи сторони у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України не перешкоджає суду розглянути справу по суті.

Суд, переглянувши справу за наявними у ній доказами у їх сукупності, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом позивач зазначив, що відповідач незаконно та протиправно виніс відносно нього постанову № 19221 від 18.11.2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем було грубо порушено норми ст. ст. 268, 278-281 КУпАП у зв`язку цим, постанова підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що 18.11.2024 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , винесену майором ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Згідно оскаржуваної постанови від 18.11.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 у зазначений у повістці час, а саме на 11:00 год 25.10.2024 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин. Зазначив, що повістку про виклик на 25.10.2024 року взагалі не отримував, оскільки її ніхто не вручав, а конверт з повісткою було повернуто відправнику з причин встановленого терміну зберігання, що не визначається як належне підтвердження оповіщення особи.

Відповідно до ст. ст. 2, 5 КАС Українизавданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Ст. 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженоїнаказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 року № 3, ця Інструкція визначає процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно з п. 3 розділу 2 Інструкції у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

П. 6 цього ж розділу Інструкції визначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення позивачу не вручено та відповідачем не долучено до справи в якості заперечення, що позбавляє суд пересвідчитисьчи містить протокол посилання на докази, на підставі яких був зроблений висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 210-1 КУпАП, та чи зазначено дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, щодо якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі № 813/3415/18, від 30 січня 2020 року у справі № 482/9/17.

Як слідує з встановлених судом фактичних обставин справи, оскаржувана постанова була винесена в той же день, коли прибув позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до порушення вимог ст. 277-2 КУпАП та обмежило права позивача передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачем не надано відзиву на позовну заяву та не надано доказів на спростування позиції позивача. Не надано також матеріалів, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, звертаючись до суду із зазначеним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 484 грн 50 коп., які підлягають з стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210-1, 235, 245, 246, 251, 268, 277-2, 278-281 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 77, 139, 159, 162, 205, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальностізадовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 № 19221 від 18.11.2024 року про накладення стосовно ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 484,50 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складено 24.12.2024 року.

СУДДЯ