Справа № 400/5171/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 р. № 400/5171/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси,Черкаська обл., 18002, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
проскасування рішення від 17.04.2024 року № 16; визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі-відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі- відповідач-2), в якій просить:

«Визнати неправомірними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №16 від 17.04.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що полягають у невірному застосуванні норм закону припризначені та обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Миколаївської області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 у відповідності до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022,2023 роки, а також здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 09.04.2024 року»

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність у його трудовій книжці необхідних записів про роботу у спірні періоди трудової діяльності. Позивач вказує, що відповідач-2 протиправно відмовив у призначенні пенсії та відмовив у включенні до розрахунку розміру пенсії заробітної плати позивача період роботи з 01.07.2000 до 14.09.2005, оскільки актом про результати перевірки достовірності довідки про заробітну плату, наданої для призначення (перерахунку) пенсії від 21.08.2021 № 2588/1410-1904-1/950, підтверджено достовірність видачі довідки від 01.06.2018 № 144/м/14-09-04, яка відсутня в електронній пенсій справі.

Відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, посилаючись на те, що позивач звернувся 19.04.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058). З 19.04.2024 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. Відповідно до статті 10 Закону № 1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Тобто, вибір пенсії надається громадянину саме під час її призначення. Таке призначення пенсії у позивача відбулось у 2008 році. Відтак, на думку відповідача-1, оскільки право на призначення пенсії вже було ним реалізоване, починаючи з 2008 року, то в майбутньому можливий лише перехід з одного виду пенсії на інший, а не призначення пенсії.

Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові, зазначаючи, що період роботи з 01.07.2000 до 14.09.2005 не враховано до розрахунку стажу та заробітної плати позивача, оскільки актом про результати перевірки достовірності довідки про заробітну плату, наданої для призначення (перерахунку) пенсії від 21.08.2021 № 2588/1410-1904-1/950, підтверджено достовірність видачі довідки від 01.06.2018 № 114/м/14-09-04, але сама довілка відсутня електронній пенсійній справі.

Таким чином, оскільки зазначену довідку не підтверджено первинними документами, відсутні підстави здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням даних довідки про заробітну плату від 21.08.2021 №2588/1410-1904-1/950 .

У відповіді на відзив позивач підтримав аргументи позовної заяви.

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

09.04.2024 позивач, досягнувши віку 60 років, звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.

За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянув відповідач-2.

Рішенням від 17.04.2024 № 16 відповідач-2 відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком в зв`язку з тим, що відповідно до попереднього розрахунку пенсії позивача, його пенсія становила б 9 774,71 грн, тобто менге пенсії яку він отримує відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

19.04.2024 позивач вдруге звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком.

01.05.2024 № 116 відповідач-1 перевів позивача на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 та перерахував пенсію позивача, застосувавши середній показник заробітної плати за 2014-2016 роки.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Щодо позовних вимог визнати неправомірними та скасувати рішення від 17.04.2024 № 6, суд зазначає наступне.

Відповідач-2 не врахував періоди роботи з 01.07.2020 з 14.09.2005, у зв`язку з відсутністю довідки на підтвердження інформації про заробітну плату в електронній пенсійній справі позивача.

Суд відхиляє ці доводи, оскільки позивач не несе зобов`язання за зберігання, обробку та зміну даних в електронній пенсійній справі. Актом від 21.08.2021 № 2588/1410-1904-1/950 підтверджено, що "за періоди роботи позивача з 2000 року до 2005 року та наданими особовими рахунками по нарахуванню заробітної плати розбіжностей не встановлено".

Таким чином, зміст довідки від 01.06.2018 № 114/м/14-09-04 свідчить, що вона видана на основі платіжних відомостей по заробітній платі.

Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог «..визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що полягають у невірному застосуванні норм закону при призначені та обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Миколаївської області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 у відповідності до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022,2023 роки, а також здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 09.04.2024 року…», суд зазначає наступне.

Закон № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

У частині другій статті 40 Закону № 1058-IV вказано, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+ Кз3+ ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто за загальним правилом, передбаченим частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV, при обчисленні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховується, серед іншого, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно з пунктом 16 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Водночас частина третя статті 45 Закону № 1058-IV установлює, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частина третя статті 45 Закону № 1058-IV установлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.

Однак у спірних правовідносинах фактично мало місце саме призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення на інший вид пенсії, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2021,2022 та 2023 роки.

Суд звертає увагу, що позивачу первісно було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, який передбачає інші підстави призначення пенсії.

Позивачу було призначено пенсії за віком, відповідно до Закону № 1058-IV, вперше з 19.04.2024 після досягнення віку 60 років.

Отже, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021, 2022, 2023 роки.

Стаття 9 Закону № 1058-IV не передбачає такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років, тоді як частина третя статті 45 цього Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Тобто у разі звернення особи, якій було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, до територіальних органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а (№21-6331а15) висловив правову позицію стосовно того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV.

Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17.

Відступів від цієї правової позиці практика Верховного Суду не містить.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач протиправно застосував для цілей призначення позивачу пенсії за віком показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

Щодо дати з якої слід призначити пенсію, суд вказує наступне.

Вперше позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії 09.04.2024. Рішенням від 17.04.2024 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

19.04.2024 позивач повторно звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії. Рішенням від 01.05.2024 позивача перевели на пенсію відповідно до Закону № 1058.

Отже, здійснити перерахунок пенсії позивача відповідач-1 зобов`язаний з 19.04.2024, а не з 09.04.2024, як просить позивач.

Тобто, в цій частині позову належить відмовити.

Ураховуючи вищенаведене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати у справі становить судовий збір у сумі 1 211,20 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви до адміністративного суду.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська обл., 18002, ідентифікаційний код: 21366538) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код: 13844159) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 17.04.2024 № 6, про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо застосування для обчислення пенсії ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, за 2014 -2016 роки.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 19.04.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021, 2022, 2023 роки.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код: 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна