Справа № 460/11335/24
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2024 року м. Рівне №460/11335/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Ясковець О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Леліков О.В.,

відповідача: представник Юхименко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення :

№13128/ від 05.09.2024 на суму 340,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи);

№13131/ від 05.09.2024 на суму 1020,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи);

№13130/ віл 05.09.2024 на суму 7100,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи);

№13129/ від 05.09.2024, в якому збільшено суму грошового зобов`язання на 1918347,84 грн. та також застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 479586,96 грн. по результатам річного декларування за 2023 рік за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами;

№13129/ від 05.09.2024, яким збільшено суму грошового зобов`язання на 159862,32 грн. по результатам річного декларування за 2023 рік за платежем військовий збір, а також штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 39965,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 в 2023 році не отримувала дохід від інших не встановлених фізичних осіб на не означений в акті перевірки електронний платіжний засіб, та відповідно не мала обов`язку з декларування, всупереч цьому контролюючий орган безпідставно нарахував недоїмки та штрафні санкції. Висновок в акті №11686/Ж5/17-00-24-05/ від 02.08.2024, про те що позивач отримала дохід від переказів між рахунками фізичних осіб з використанням ЕПЗ (р2р - платежі) в 2023 році в розмірі 10657488, 00 грн не обгрунтований контролюючим органом та не доведений жодними доказами. Зауважує, що положеннями ПКУ не врегульована автоматична презумція обліку оборотних коштів по картковим рахункам фізичних осіб як доходу, який підлягає декларуванню та оподаткуванню. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти позовних вимог, зазначаючи, що від Національного банку України була отримана інформація, щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі). Зокрема, у 2023 році на банківські рахунки позивача надходили грошові кошти, загальний обсяг яких склав 10657488,00 грн та здійснювались значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб, що могло вказувати на схему обходження заборони здійснення діяльності, яка передбачає наявність відповідних дозвільних документів (ліцензії, дозволи, тощо) згідно діючого законодавства. У відомостях Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у період з 01.01.2023 по 31.12.2023 по платнику податків ОСОБА_1 доходи у вищевказаній сумі відсутні, податок з доходів фізичних осіб та військовий збір у джерела виплати не нараховано та не перераховано. З огляду на вказане податковим органом було надіслано запит №3355/Ж12/17-00-24-05-25 від 06.05.2024 про надання пояснень та копій первинних документів, щодо походження грошових коштів та інформацію щодо їх оподаткування. В подальшому, 12.06.2024 видано наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, копію якого разом з письмовим повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки було надіслано позивачу рекомендованим листом. Позивач не надала жодної інформації про підстави надходження на її рахунки коштів в таких значних обсягах і не підтвердила правомірність їх надходження документально. Відтак, податковий орган вважає, що податкові повідомлення-рішення, які є предметом оскарження в цій справі, винесені без жодних порушень вимог законодавства. Просить у задоволені позову відмовити повністю.

Позивачем було подано відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизовано доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наведено аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача.

Ухвалою суду від 28.10.2024 відкладено підготовче засідання на 30.10.2024.

Ухвалою суду від 30.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.12.2024.

У судовому засіданні 12.12.2024 оголошено перерву до 19.12.2024.

У судовому засіданні 19.12.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши сторін, розглянувши позовну заяву та матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 та повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору, за результатами якої складено акт від 02.08.2024 року №11686/Ж5/17-00-24-05-18/.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем:

пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1, п.п. 49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податковогго кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в наслідок чого встановлено неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2023 рік;

пп.162.1.1 п.162.1, п.164.1, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 Податковогго кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами самостійно за результатами річного декларування у 1918347, 84 грн;

пп.1.2, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження суми податкового зобов`язання з військового збору, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування у сумі 159862, 32 грн;

п.44.1 ст.44, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), внаслідок чого, встановлено не надання до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 не надала до податкових органів декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік та не задекларувала суму загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік з отриманих переказів від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) в сумі 10657488,00 грн, в результаті чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1918347, 84 грн та суму військового збору у розмірі 159862,32 грн, а також у зв`язку з ненаданням первинних документів до перевірки, в тому числі на запит контролюючого органу.

14.08.2024 позивачем подані заперечення до акту від 02.08.2024 року №11686/Ж5/17-00-24-05-18/.

За результатами розгляду заперечення податковий орган відповіддю від 29.08.2024 №5739/Ж12/17-00-24-05-25 повідомив, що висновки спірного акта перевірки залишено без змін.

Вподальшому, за результатами перевірки винесено податкові повідомлення-рішення:

від 05.09.2024 №13129/, яким визначено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 2397934, 80 грн, в тому числі - 1918347, 84 грн - основного платежу, 479586, 96 грн - за штрафними санкціями;

від 05.09.2024 №13133/, яким застосовано штрафні санкції в сумі 340, 00 грн;

від 05.09.2024 №13131/, яким застосовано штрафні санкції в сумі 1020,00 грн;

від 05.09.2024 №12130/, яким застосовано штрафні санкції в сумі 7100, 00 грн;

від 05.09.2024 №13134/, яким визначено грошове зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 199827, 90 грн, в тому числі - 159862, 32 грн - основного платежу, 39965, 58 грн - за штрафними санкціями.

В адміністративному порядку зазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувалися.

Позивач не погодився з правомірністю зазначених податкових повідомлень-рішень, а тому звернувся до суду з цим позовом про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до положень пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до положень пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Судом встановлено, що підставою для проведення перевірки позивача став лист Державної податкової служби України №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 та інформація, надана Національним банком України щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році.

Фізичній особі ОСОБА_1 податковим органом був надісланий запит №3355/ Ж12/17-00-24-05-25 від 06.05.2024 з метою документального підтвердження доходів отриманих за 2023 рік.

У відповіді від 15.05.2024 позивач повідомила контролюючий орган про відсутність підстав надавати пояснення, оскільки доходів отримано нею не було, також не вбачала підстав для надання первинних документів.

Таким чином, вказані обставини обґрунтовано слугували підставою для прийняття відповідачем наказу №1467-п від 11.06.2024 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 ».

Судом встановлено, що документальну невиїзну перевірку позивача відповідач провів на підставі відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023, щодо фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , відомостей про відсутність поданих до органів ДПС даною особою податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також інформації НБУ про надходження на банківські рахунки фізичної особи ОСОБА_1 у 2023 році грошових коштів у загальній сумі 10657488,00 грн., тобто з дотриманням вимог підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

При цьому, фізична особа ОСОБА_1 , ні до, ні під час, ні після перевірки не надала податковому органу жодного пояснення та жодного документального підтвердження про підстави отримання такої значної суми грошових коштів від фізичних осіб на свої банківські рахунки, не зважаючи на те, що до початку перевірки вона отримала відповідний запит податкового органу №3355/ Ж12/17-00-24-05-25 від 06.05.2024.

Окремо слід наголосити і на тому, що про існування відповідного документального підтвердження позивач не зазначила і суду, ні при зверненні до суду з відповідним позовом, ні під час розгляду справи, що вказує на неспроможність документально спростувати висновки податкового органу про отримання нею у 2023 році доходів, без їх належного обліку, звітності і оподаткування.

Так, позивачем подано заперечення на акт від 02.08.2024 року №11686/Ж5/17-00-24-05-18/376701090, однак суд зазначає, що до вказаного заперечення не надано документів, які б спростували висновку акту перевірки.

З огляду на це, покликання сторони позивача на неправдивість інформації, зафіксованої у акті перевірки та про наявність протиріч у його висновках суд відхиляє.

Під час розгляду цієї справи судом не встановлено таких порушень процедури проведення документальної невиїзної перевірки та оформлення акта такої перевірки, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Отже, суд не знаходить підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у зв`язку з процедурними порушеннями, які на думку позивача існували при призначенні та проведенні документальної невиїзної перевірки та оформлення її результатів.

Що стосується суті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, то суд зауважує на такому.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Згідно з пп.162.1.1 п.162.1 ст.162 Податкового Кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. А за пп.163.1.2 цього ж пункту об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

За правилами пп.164.2.20 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу. Відповідно до п.164.3 ст.164 Податкового кодексу при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено ст.168 Податкового кодексу України. Відповідно до пп.168.2.1 п.168.2 цієї статті, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно п.167.1 ст.167 Податкового Кодексу України cтавка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Під час податкової перевірки за відомостями наданими у встановленому порядку Національним банком України встановлено, що у 2023 році ОСОБА_1 отримала дохід у вигляді грошових переказів від фізичних осіб на загальну суму 10657488, 00 грн, із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), що є платіжним інструментом при переказі коштів фізичними особами один одному, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом.

P2P-платежі (з англ. peer-to-peer або person-to-person) це грошові перекази від однієї людини іншим людям. P2P-транзакції зазвичай використовуються для оплати послуг або покупок у приватних продавців на онлайн-ринках. Такі платежі можуть використовуватися і для переказів коштів рідним, знайомим, друзям.

Але разом з тим, поповнення рахунків однієї фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), різними фізичними особами в такому обсязі, річна сума якого перевищує 2,5 млн. грн. та за відсутності в отримувача належного документального обґрунтування підстав для одержання грошових коштів в такому значному обсязі, свідчить про отримання фізичною особою ОСОБА_1 в 2023 році доходів від певного виду діяльності на території України.

Під час перевірки податковим органом встановлено, що у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 доходи у сумі 10657488,00 грн., які надійшли на банківські рахунки позивача, не задекларовані. Враховуючи це та факт ненадання ОСОБА_1 жодних первинних документів з приводу одержання такої суми коштів, податковий орган цілком слушно вказав на порушення пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, у зв`язку з отриманням платником податків- фізичною особою ОСОБА_1 у 2023 році грошових коштів у сумі 2778515,00 грн. від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), в результаті чого не був нарахований та сплачений за 2023 рік податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1918347,84 грн. (10657488,00 грн х 18 % = 1918347,84 грн).

Доходи, визначені ст.163 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5 % від об`єкта оподаткування (п.161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Відповідно до цього, податковим органом зроблено цілком слушні висновки і про ненарахування та несплату позивачем за 2023 рік військового збору у розмірі 159862,32 грн. (10657488,00 х 1,5% = 159862,32 грн).

Також, в силу вимог пп.16.13 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, за порушення пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України згідно з п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України до ОСОБА_1 правомірно було застосовано штраф у розмірі 340,00 грн.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення №13131/ від 05.09.2024, яким застосовано штрафні санкції в сумі 1020,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.3 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених п. 44.1 ПКУ, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше як 1095 днів з дня податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Судом встановлено, що податковим органом, засобами поштового зв`язку, надіслано запит №3355/Ж12/17-00-24-05-24 від 06.05.2024 фізичній особі ОСОБА_1 про надання пояснень та копій первинних документів, щодо походження грошових коштів та інформацію щодо їх оподаткування.

Відповіддю від 15.05.2024 на вказаний запит позивач повідомив про відсутність підстав для задоволення вимоги щодо надання документів.

В подальшому, контролючим органом позивачу було надіслано копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 11.06.2024 №1467 - п, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 11.06.2024 №245/Ж/17-00-24-05-17.

Як вбачається із матеріалів справи вказаний наказ та письмове повідомлення були вручені позивачу особисто 19.06.2024 згідно рекомендованого повідомлення про вручення.

Відповідно до п.82.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повнму обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Суд зазначає, що позивачем первинні документи до перевіркм не були наданні, про що складено акт про ненадання документів до перевірки №665/Ж6/17-00-24-05-19 від 23.07.2024.

Окрім того, під час проведення перевірки ОСОБА_1 надіслано запит №10 від 22.07.2024 щодо надання документів.

Однак, в ході перевірки позивачем первинні документи (виписки банку, тощо) не надано, про що складено акт про ненадання документів №692/Ж6/17-00-24-05-19 від 26.07.2024.

Отже, матеріалами справи в повній мірі підтверджено, що ОСОБА_1 порушено вимоги п.44.1 ст. 44, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України в частині зберігання та надання контролюючому органу первинних документів, що стало підставою для застосування згідно податкового повідомлення-рішення №13131/ від 05.09.2024 штрафної санкції в сумі 1020,00 грн.

Також, доведено порушення вимог п.п. 73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України в частині ненадання ОСОБА_1 відповіді на обов`язковий запит податкового органу, що стало підставою для застосування згідно податкового повідомлення-рішення від 29.08.2024 року №12743/ штрафної санкції в сумі 7100,00 грн.

Суд наголошує, що відповідь від 15.05.2024, яка надана позивачем на запит податкового органу №3355/Ж12/17-00-24-05-24 від 06.05.2024 не відповідає вимогам п.п. 73.3.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, оскільки не містить документального підтвердження походження грошових коштів та інформацію щодо їх оподаткування.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що оспорювані податкові повідомлення-рішення є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності. Поряд з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість. Наведене випливає зі змісту частини першої цієї статті.

Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього процесуальний обов`язок, а саме довів правомірність своїх рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги сторони позивача є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподілу він не підлягає.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 23 грудня 2024 року

Суддя С.А. Борискін