Справа № 641/6887/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 р.Справа № 641/6887/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання - Щурової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Богдан М.В., м. Харків, повний текст складено 21.10.24 року по справі № 641/6887/24

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 1 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шевченка Ігоря Валентиновича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції

про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Інспектора 1 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шевченка Ігоря Валентиновича (далі по тексту перший відповідач), Управління патрульної поліції в Харківські області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту другий відповідач, УПП ДПП), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії службової особи - Інспектора УПП в Харківській області 1 взвод 1 роти 4 батальйону старшого лейтенанта поліції Шевченко І. В. щодо порушення законності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП та вчинене ОСОБА_1 20 вересня 2024 р.;

- скасувати постанову серії ЕНА № 3089760 від 20 вересня 2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність та незаконність оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3089760 від 20.09.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 340,00 грн, як такої, що винесена відповідачем за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Пояснив, що інспектором протиправно не з`ясовано та повністю проігноровано той факт, що позивач використовував тип споруди лоток, для функціонування якого не потрібно узгодження із органами Національної поліції, як цього вимагають МАФ чи кіоск.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2024 у справі № 641/6887/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шевченка Ігоря Валентиновича, Управління патрульної поліції в Харківські області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не у автоматичному режимі - задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3089760 від 20.09.2024 року, інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Харківський області ДПП старшого лейтенанта поліції Шевченка Ігоря Валентиновича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2. ст. 140 КУпАП - скасовано.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.140 КУпАП - закрито.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп).

Департамент патрульної поліції, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції при прийнятті рішення обставин у справі, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ДПП задовольнити; рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21.10.2024 в справі № 641/6887/24 скасувати.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування всіх фактичних обставин по справі, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Наполягає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки УПП в Харківській області в силу статті 43 КАС України не має адміністративної процесуальної правосуб`єктності та не може виступати самостійним відповідачем у справі.

При цьому, визначення судом першої інстанції неналежного відповідача, прийнявши рішення, яке порушує права ДПП, який не залучався до участі у справі, свідчить про неналежне з`ясування всіх фактичних обставин по справі, та як наслідок, прийняття необґрунтованого рішення, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів, викладених в ній, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Наполягав, що позов пред`явлено до належного відповідача - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, яке є суб`єктом владних повноважень, хоч і без статусу юридичної особи, та здійснює владні управлінські фукнції - нагляд за додержанням законності у сфері дорожнього руху та притягнення до адміністративної відповідальності у сфері безпеки дорожнього руху.

В порядку ст. 139 КАС України повідомив про намір стягнути витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 грн.

Сторони в судове засідання про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення на веб-порталі "Судова влада".

24.12.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.09.2024 року о 11:18 год. інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Шевченко І. В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3089760 про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3540,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки жодних доказів про те, що фізична особа громадянин ОСОБА_1 є відповідальною за погодження з відповідними підрозділами Національної поліції в порядку, передбаченому законодавством України розміщення тимчасової споруди для проведення підприємницької діяльності, зокрема про те, що вона перебуває у трудових відносинах з підприємством або громадянином суб`єктом господарської діяльності, що провадить таку діяльність і на неї законодавством або внутрішніми документами суб`єкта господарювання покладено обов`язок отримання відповідного погодження, суду надано не було.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

За приписами пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: як зокрема порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини 1, 2, 3, 4, 6 і 7 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі за №724/716/16-а.

Згідно з пунктами 1-4 Положення про Департамент патрульної поліції, затверджений Наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року № 73 ДПП є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Повне найменування - Департамент патрульної поліції, скорочена назва - ДПП.

Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції).

Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем, в якості відповідача визначено, зокрема, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

З цього приводу слід зазначити, що при розгляду справ про адміністративні правопорушення інспектори чи управління, які є структурними підрозділами відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, а саме Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до частини 3 статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 43 КАС України Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції, як територіальний (структурний) підрозділ ДПП, не є окремою юридичною особою, отже, не має адміністративної процесуальної правосуб`єктності, а тому не може виступати відповідачем по цій справі.

Натомість, належним відповідачем, рішення якого оскаржує позивач, у даній справі має бути Департамент патрульної поліції, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, проте, останній не був визначений позивачем, як відповідач у цій адміністративній справі, та не залучений судом першої інстанції в якості співвідповідача.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача, а судом не залучено до участі у справі в якості належного Департамент патрульної поліції.

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

За змістом частини 3 статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (частина 4 статті 48 КАС України).

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду першої інстанції є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Колегія суддів зауважує, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач вказує відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України.

За правилами частини 7 статті 48 КАС України заміна відповідача допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуального права здійснювати заміну неналежної сторони по справі або залучати до участі у справі другого відповідача.

Зокрема, залучення такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавило би залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Така правова позиція щодо застосування норм процесуального права, зокрема, була висловлена Верховним Судом у постанові від 09.07.2020 у справі № 2040/5355/18.

Крім того, колегія суддів зауважує, що позовні вимоги заявляє позивач, водночас адміністративний суд може, якщо вважатиме за потрібне, застосувати інший, аніж той, який зазначив позивач, спосіб захисту його прав та інтересів, який не суперечитиме закону і забезпечуватиме їхній ефективний захист. Вибір/застосування способу захисту порушених прав та інтересів детермінується через призму суті порушеного (суб`єктивного) права в рамках правовідносин, з яких виник спір.

Тож результативним обраний спосіб захисту порушеного права (у контексті цього спору) буде тоді, коли існуватиме взаємозв`язок між порушенням (суб`єктивного права особи) та (дозволеним, прийнятним) способом його захисту, водночас останній сприятиме вичерпному його поновленню. Однією з умов для досягнення такого результату є визначення належного відповідача/відповідачів за позовом, адже від цього значною мірою теж залежить ефективність захисту порушеного права (втілена у процедурі виконання судового рішення).

З огляду на викладене, враховуючи предмет даного позову, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, в порушення вказаних вимог процесуального закону, вирішуючи спір неналежно з`ясував відповідача у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі саме належного відповідача чи співвідповідача.

У зв`язку з чим, враховуючи відсутність у суду апеляційної повноважень на здійснення дій щодо заміни відповідача на належного або залучення в якості співвідповідача на стадії апеляційного перегляду справи, що унеможливлює дослідження таких обставин під час апеляційного перегляду справи, та, як наслідок задоволення позовних вимог, звернених до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що суд першої інстанції, не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи та не здійснивши заміну неналежної сторони, яка, в силу обмежень, встановлених статтею 48 КАС України, могла бути проведена виключно судом першої інстанції, допустив порушення норм процесуального права, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2024 по справі № 641/6887/24 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Одночасно колегія суддів роз`яснює позивачу його право повторно звернутися з адміністративним позовом до належного відповідача.

При цьому, слід звернути увагу на те, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало у не вирішенні питання заміни неналежного відповідача або залучення другого відповідача призвело до відмови у задоволенні позову саме з вищенаведених підстав та мотивів, що в свою чергу не свідчить про відсутність порушеного права позивача у спірних відносинах або про пропуск позивачем строку звернення до суду у разі звернення з адміністративним позовом до належного відповідача.

З огляду на прийняття рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, в силу ч. 1 ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст.241, ст. ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2024 по справі № 641/6887/24 - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Шевченка Ігоря Валентиновича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню в силу ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко О.А. Спаскін