Справа № 626/3900/24
Суддя: Дудченко В. О.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/3900/24
Провадження № 2-а/626/21/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

24.12.2024 року м. Берестин

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченко В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берестині в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Харківській області треті особи: інспектор Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Шашков Микола Олександрович та Красноградський РВП ГУНП в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позов до відповідача, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3369283 від 29.10.2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП посадової особи суб`єкта владних повноважень інспектора Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Шашкова Миколи Олександровича про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн та провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначив, що інспектор Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції Шашков М.О. постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі 29.10.2024 року Серія ЕНА №3369283 притяг його до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн. Відповідно до фабули викладеного правопорушення зазначеної інспектором в оскаржуваній постанові щодо нього, 29.10.2024 року о 17.09.39 в сел. Дослідне по вул. Науковій водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1. а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ. Вказує, що дійсно 29.10.2024 року в сел. Дослідне його транспортний засіб був зупинений інспектором Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Шашковим М.О., після зупинки транспортного засобу він пред`явив документи на ТЗ та посвідчення водія, але після перевірки документів інспектор повідомив його, що він позбавлений права на керування транспортними засобами на підставі постанови Красноградського районного суду Харківської області №626/2187/24 від 02.07.2024 року, а отже порушив п. 2.1.а ПДР. Він інспектору пояснив, що не знав про вказану постанову суду від 02.07.2024 року, оскільки його ніхто про неї не повідомляв, і водійське посвідчення на право керування транспортним засобом не вилучав, яке ним було надане інспектору на виконання п. 2.1.а ПДР. Тобто при винесенні оскаржуваної постанови інспектором не було враховано, що він здійснював керування транспортним засобом на підставі Посвідчення водія НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами, яке і пред`явив інспектору після зупинки ТЗ та відомості про яке внесені інспектором до оскаржуваної постанови. Отже про факт винесення судом постанови №626/2187/24 від 02.07.2024 року про позбавлення його прав керування транспортними засобами йому не було відомо, оскільки він не був присутнім в судовому засіданні внаслідок неотримання ним повістки та не отримував вказану постанову. Крім того він не був навіть обізнаний про наявність протоколу ч. 1 ст. 30 КУпАП. Про наявність вказаної постанови він дізнався від інспектора. Визначаючи наявність підстав для притягнення в даному випадку до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, обов`язковим було встановлення його умислу на вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого полягає в керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. В даному випадку на момент притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, він не був обізнаний про те, що його позбавили права керувати транспортними засобами за рішенням суду, оскільки він не був присутнім в судовому засіданні та постанову про позбавлення права керування транспортними засобами дізнався 29.10.2024 року від інспектора поліції, що підтверджується матеріалами справи про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Рух справи в суді.

Ухвалою від 28.11.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу в судове засіданні.

Заяви по суті справи та клопотання.

Від відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву в якому просять адміністративний позов залишити без задоволення, а також розгляд справи просять проводити без участі відповідача - Головного управління Національної поліції в Харківській області.

На спростування позовних вимог позивача зауважують наступне. Вказують, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29.10.2024 року керував Ауді 80 АХ938 ОВ будучи позбавленим права керування транспортними засобами. На підтвердження вищевказаного до матеріалів справи додається копія постанови Красноградського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року №626/2187/24 якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. На момент зупинки позивача 29.10.2024 року вказана постанова набрала законної сили 15.07.2024 року.

Окрім того, з моменту винесення постанови від 02.07.2024 року до моменту притягнення інспектором позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, вказане судове рішення не скасоване, апеляційне провадження не відкрите до теперішнього часу, тобто на момент винесення постанови 29.10.2024 року позивач був позбавлений права керування транспортними засобами. Таким чином, обставини викладені в оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортним засобом, оскільки був позбавлений такого права, є обґрунтованими та не суперечать матеріалам справи.

Також вказують, що інспектором під час перевірки документів, був становлений факт адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому ті доводи позивача про те, що інспектором не враховано, що позивач здійснював керування транспортним засобом на підставі посвідчення є безпідставними, оскільки відповідно до даних ІТС ІПНП, він вже на той момент за постановою суду був позбавлений права керування транспортним засобом.

Отже інспектор діяв правомірно в межах діючого законодавства, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачається.

На спростування окремих тверджень позивача вказують наступне.

Щодо необізнаності позивача про наявність протоколу та судового рішення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначають, що зі змісту постанови від 02.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на його адресу направлялась повістка рекомендованим листом з повідомленням, причини своєї неявки суду не повідомив, згідно з вимогами ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не обов`язкова. Тобто судом належним чином було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, твердження позивача, що він не знав про наявність судового рішення про позбавлення його права керування транспортними засобами є не переконливими, оскільки судові рішення перебувають у вільному доступі в ЄДРСР, і позивач мав змогу з ними ознайомитись за допомогою інтернету, оскільки про дату розгляду справи відносно нього він був обізнаний.

Твердження позивача про те, що йому не було відомо про наявність протоколу про адміністративне правопорушення Серія АДД №013447 від 02.06.2024 року не повинно братися судом до уваги, оскільки інспектором було повідомлено позивача про складання відносно нього вказаного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про те, що в подальшому адміністративні матеріали будуть направлені до суду, окрім того зачитано та роз`яснено права та обов`язки, на що позивач відповів, що все знає, та не заперечував проти складання протоколу відносно нього, що підтверджується відеозаписом події адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП під назвою «VID05F-00-0012», який отриманий з матеріалів справи №626/2187/24 та додається до відзиву.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, в позовній заяві мається клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає.

Від відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області 19.12.2024 року надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, позицію викладену у відзиві підтримують в повному обсязі.

Третя особа інспектор Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції Шашков М.О. та представник третьої особи Красноградського РВП ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 9 ст. 205 КАС України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та позивач з відповідачем подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а отже на підставі ст. 205 КАС України, суд розглядає справу за відсутності сторін в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позиція суду.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Інспектор Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції Шашков М.О. постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі 29.10.2024 року Серія ЕНА №3369283 притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у види штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Відповідно до фабули викладеного правопорушення зазначеної інспектором в оскаржуваній постанові щодо ОСОБА_1 , 29.10.2024 року о 17.09.39 в сел. Дослідне по вул. Науковій водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1. а ПДР керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.4 ст.126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Також, згідно ст.31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Стаття 251 КУпАП містить в собі перелік доказів в справі про адміністративне правопорушення. В тому числі зазначено, що це є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані в тому числі можуть підтверджуватись показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. А відповідно до вимог ст.252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням посадової особи, що розглядає справу, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В своєму позові ОСОБА_1 зазначає, що дійсно 29.10.2024 року в сел. Дослідне його транспортний засіб був зупинений інспектором Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Шашковим М.О., після зупинки транспортного засобу він пред`явив документи на ТЗ та посвідчення водія, але після перевірки документів інспектор повідомив його, що він позбавлений права на керування транспортними засобами на підставі постанови Красноградського районного суду Харківської області №626/2187/24 від 02.07.2024 року, а отже порушив п. 2.1.а ПДР.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Також позивач в позовній заяві вказує, що після зупинки його транспортного засобу і перевірки документів 29.10.2024 року, він пояснив інспектору про те, що не знав про вказану постанову суду від 02.07.2024 року, оскільки йому ніхто про неї не повідомляв, і водійське посвідчення на право керування транспортним засобом не вилучав, яке ним було надане інспектору на виконання п. 2.1.а ПДР. Тобто при винесенні оскаржуваної постанови інспектором не було враховано, що він здійснював керування транспортним засобом на підставі Посвідчення водія НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами, яке і пред`явив інспектору після зупинки ТЗ та відомості про яке внесені інспектором до оскаржуваної постанови. Про факт винесення судом постанови №626/2187/24 від 02.07.2024 року про позбавлення його прав керування транспортними засобами йому не було відомо, оскільки він не був присутнім в судовому засіданні внаслідок неотримання ним повістки та не отримував вказану постанову. Крім того він не знав про складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Про наявність вказаної постанови він дізнався від інспектора 29.10.2024 року.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення передбачений нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Отже, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності виключно за умови встановлення складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Згідно статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Тобто, суб`єктивна сторона, як елемент складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.4 ст.126 КУпАП, передбачає обов`язкову наявність умислу особи на вчинення такого правопорушення.

Таким чином, визначаючи наявність підстав для притягнення в даному випадку до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, обов`язковим було встановлення умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого полягає в керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

В даному випадку на момент притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, він не був обізнаний про те, що його позбавили права керувати транспортними засобами за рішенням суду, оскільки він дійсно не був присутнім в судовому засіданні та постанову про позбавлення права керування транспортними засобами дізнався 29.10.2024 року від інспектора поліції, що підтверджується наступними доказами.

В судовому засіданні було оглянуто матеріали про адміністративне правопорушення №626/2187/24 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З справи №626/2187/24 вбачається, що 31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Красноградського районного суду Харківської області з заявою про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення №626/2187/24 та видачу копії постанови від 02.07.2024 року.

Постановою Красноградського районного суду Харківської області №626/2187/24 від 02.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В даній постанові зазначено, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на його адресу направлялась повістка рекомендованим листом з повідомленням, причини своєї неявки суду не повідомив.

Крім того в матеріалах справи №626/2187/24 наявна копія протоколу про адміністративне правопорушення серія АДД №013447 від 02.06.2024 року відносно ОСОБА_1 , який складений о 00:15 год. в даному протоколі мається відмітка, що ОСОБА_1 від його підпису відмовився, але немає відмітки, що це було зроблено в присутності свідків.

Направлена судом поштова кореспонденція на адресу за місцем реєстрації ОСОБА_1 , зокрема повістка та постанова повернулись до суду з відмітками про відсутність адресату за вказаною адресою.

Позивач вказує, що він за місцем реєстрації не проживає, а проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про щоб ним було повідомлено поліцейського уразі складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за його присутності.

В матеріалах справи також мається постанова від 02.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425,00 грн.

Також після ознайомлення з матеріалами справи №626/2187/24 ОСОБА_1 31.10.2024 року сплатив штраф в розмірі 17000,00 грн та судовий збір за постановою від 02.07.2024 року, про підтверджується квитанціями.

Відповідно до Акту вилучення посвідчення водія від 29.10.2024 року у зв`язку з виконанням постанови Красноградського районного суду Харківської області від 02.07.2024 року №626/2187/24 в ОСОБА_1 було вилучене посвідчення водія НОМЕР_1 .

Також під час розгляду даної справи, судом було здійснено перегляд наданого відповідачем по справі до відзиву відеозапису КУпАП під назвою «VID05F-00-0012», який отриманий ним з матеріалів справи №626/2187/24, оскільки відповідач стверджує, що на цьому відеозаписі зафіксовано як інспектор повідомляє ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про те що в подальшому адміністративні матеріали будуть направлені до суду, окрім того зачитано та роз`яснено права та обов`язки та, що позивач не заперечує проти складання відносно нього даного протоколу, що спростовує твердження позивача про те, що йому не було відомо навіть про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказаному відеозаписі, який датований 02.06.2024 року та запис здійснено в період часу з 00:33 год. до 00:38 год., видно, як поліцейські перебувають біля закритого автомобіля Ауді в якому відсутні будь-які особи, про що було зазначено в голос працівником поліції. Отже на даному відеозаписі відсутня фіксації правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складання протоколу в присутності ОСОБА_1 , ознайомлення його зі змістом протоколу, роз`яснення йому прав та вручення протоколу або відмова від його отримання в присутності свідків. На вказаному відеозаписі водій автомобіля Ауді взагалі відсутній.

Таким чином, за відсутності доказів про те, що станом на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 29.10.2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, що він був обізнаний про позбавлення його права керувати транспортними засобами, а також про складання відносно нього 02.06.2024 року протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо стверджувати про наявність в його діях умислу, як суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП.

Крім того суд звертає увагу, що положеннями ст. 317-1 КУпАП визначено момент, з якого особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом. Але, положення вказаної норми права не свідчать про те, що саме з цього моменту, в незалежності від того, чи було особі відомо про позбавлення її права керування транспортними засобами чи ні, тобто в незалежності від наявності у неї умислу на керування транспортним засобом за відсутності такого права, така особа притягується до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Висновки за результатами розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення. Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч.2 ст.77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов, шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 243-246, 286 КАС України, ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3369283 від 29.10.2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП посадової особи суб`єкта владних повноважень інспектора Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Шашкова Миколи Олександровича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя