Справа № 240/26303/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/26303/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна академія Державної прикордонної служби України ім.Богдана Хмельницького до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 438097,92 грн. В обґрунтування позову зазначає, що підставою звернення до суду стало невиконання відповідачем умов підписаного контракту через небажання продовжувати навчання, що обумовило обов`язок відшкодування витрат на його утримання в навчальному закладі, розмір яких складає заявлену до стягнення суму. У добровільному порядку такі витрати відшкодовані не були.

Ухвалою судді Липи В.А. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивач не визначив під дію якого пункту Порядку №964 підпадає відповідач, а лише послався на п.3 Порядку №964. Виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення, як вбачається з матеріалів справи, є винагородою за несення військової служби, а не витратами, пов`язаними з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, відтак, відповідно до п.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 25.06.2018 № 558 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", таке грошове забезпечення не підлягає поверненню.

ОСОБА_1 проходив службу у ДПС України у період дії воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією росії проти України, відтак, відповідач, як військовослужбовець, щодня піддавався загрозі вбивству та отриманню тілесних ушкоджень, за що, зокрема, ним отримувалась додаткова грошова винагорода, відповідно до Постанови КМУ "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 р. № 168, відтак стягнення з останнього ще й грошової винагороди, яка надавалась державою військовослужбовцям, як захисникам, не відповідає ані критерію законності, ані верховенства права, ані розумності та така вимога є такою, що не може бути задоволена судом у правовій державі. Адміністрація ДПС України взагалі не висувала вимогу у позасудовому порядку про відшкодування витрат.

Третьою особою письмові пояснення щодо своєї правової позиції подані не були.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач отримував додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 щомісячно з початку навчання в Національній академії до 01.02.2023. Враховуючи зазначене вище, така винагорода носила систематичний, щомісячний характер належить у відповідності до частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", пункту 2 "Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України" затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558 до додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), а тому підлягає врахуванню під час обчислення розрахунку витрат на грошове забезпечення. Із загальним розрахунком витрат на утримання в Національній академії № 3 від 03.08.2023 позивач. ознайомився 03.08.2023, про що свідчить його особистий підпис, заяв, заперечень не висловлював, окремо не оскаржував.

Ухвалою від 22.07.2024 справу прийнято до провадження суддею Капинос О.В.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького з 25.08.2022 по 04.08.2023 на посаді курсанта.

Відповідно до пункту 1 Контракту від 25.08.2022 укладеного між відповідачем та Національною академією, ОСОБА_1 , ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання) у вищому військовому навчальному закладі Державної прикордонної служби України, добровільно вступив на військову службу (навчання) і взяв на себе зобов`язання, зокрема: зобов`язався у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу на посадах офіцерського складу відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

21.07.2023 позивач подав рапорт про його відрахування з числа курсантів Академії у зв"язку з небажанням подальшого навчання.

Наказом ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 03.08.2023 року №782-ОС з відповідачем було припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) за частиною 11 та частиною 10 (через небажання продовжувати навчання) статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 04.08.2023 .

Відповідач під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою в особі Адміністрації державної прикордонної служби України на утримання відповідача було витрачено: на грошове забезпечення - 425303,30 грн.; на продовольче забезпечення - 6157,20 грн.; на медичне забезпечення - 1272,04 грн.; на забезпечення комунальними послугами та енергоносіями - 5365,38 грн.; всього на суму - 438097,92 грн.

Дана обставина підтверджується відповідними довідками, що додаються.

У зв"язку з несплатою у добровільному порядку витрат на утримання в навчальному закладі, позивач звернувся до суду.

Спірні відносини між сторонами у даній справі щодо проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані правовими нормами Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

За приписами вказаного Закону, зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань. З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 3 частини 2 статті 23 цього Закону.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку "Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок №964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

Згідно з пункту 2.1.4. Порядку розрахунку витрат, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до пункту 2.1.6. Порядку розрахунку витрат, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Суд встановив, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням в Академії, в сумі 438097,92 грн., що підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема розрахунком №3 витрат на утримання у Національній Академії Державної прикордонної служби України ім.Богдана Хмельницького від 03.08.2023 за період з 25.08.2022 по 04.08.2023 , довідкою-розрахунком отримання грошового забезпечення за період з 25.08.2022 по 04.08.2023 (сума повернення 425303,30 грн.), довідкою-розрахунком №2825 від 01.08.2023 про суму витрат за продовольче забезпечення, довідкою-розрахунком вартості медичного забезпечення від 01.08.2023, довідкою-розрахунком вартості витрат на комунальні послуги під час навчання за 2022-2023 роки.

03.08.2023 Національною Академією було вручено позивачу вимогу щодо виконання зобов"язань з відшкодуванні витрат на утримання під час навчання у сумі 438 097,92 грн.

Вказану вимогу відповідач отримав особисто 03.08.2023, що підтверджується його підписом на вимозі. Додатково відповідач зазначив, що відмовляється у добровільному порядку відшкодувати витрати на утримання в навчальному закладі.

Вказане спростовує доводи відповідача у відзиві, що Адміністрація ДПС України взагалі не висувала вимогу у позасудовому порядку про відшкодування витрат.

Що стосується посилань відповідача на те, що отримана ним додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ №168 не підлягає поверненню, оскільки надавалась державою військовослужбовцям, як захисникам, у період дії воєнного стану.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1)посадовий оклад; 2)оклад за військовим званням; 3)щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); 4)одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до пункту 2 "Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України" затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558, грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Так у зв`язку із введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 на території України воєнного стану Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова КМУ №168).

Пунктом 1 Постанови КМУ №168 (діючої на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки. Головного управління розвідки Міністерства оборони. Національної гвардії, Державної прикордонної служби. Управління державної охорони. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 12 наказу АДПСУ №392 було визначено, що виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби.

З довідки-розрахунку Відповідача на утримання грошового забезпечення вбачається, що позивач отримував дану винагороду щомісячно з початку навчання в Національній академії до 01.02.2023.

Враховуючи зазначене вище, така винагорода носила систематичний, щомісячний характер належить у відповідності до частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", пункту 2 "Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України" затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558 до додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), а тому підлягає врахуванню під час обчислення розрахунку витрат на грошове забезпечення.

Згідно з пунктами 7-8 Порядку № 964 у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку, а сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів не відшкодувала, що є підставою для задоволення позову.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача на користь Державної прикордонної служби України сум витрат, пов`язаних з її утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

Підстави, передбачені ст.139-143 КАС України, для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, Київ,01034. РНОКПП/) третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна академія Державної прикордонної служби України ім.Богдана Хмельницького (вул. Шевченка, 46, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29007, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) про стягнення коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України (, р/р UA1018593, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім.Богдана Хмельницького у сумі 438097,92 грн. (чотириста тридцять вісім тисяч дев"яносто сім гривень дев"яносто дві копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос

24.12.24