Справа № 200/7379/24
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року Справа№200/7379/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Загацької Т.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄРДПОУ 42098368, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997 та перерахувати розмір її пенсії з 09.09.2024 враховуючи зазначені періоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач вважає, що органом ПФУ протиправно не зараховано періоди трудової діяльності з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997 до страхового стажу. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.10.2024 про відкриття провадження в адміністративній справі розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що 09.09.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою №17904 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно із копією трудової книжки від 26.08.1991 серії НОМЕР_2 з 21.08.1991 по 31.08.1992, з 08.07.1994 по 19.09.1997, оскільки вищезазначена трудова книжка надана заявником з порушенням вимог абзацу другого пункту 1.1 розділу I Порядку 22-1, а саме не з оригіналу документу.

Вважає, що порушень інтересів позивача допущено територіальним відділенням Пенсійного фонду України не було, а відтак і адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Від відповідача-2, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого, представник відповідача-2 заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області за принципом екстериторіальності розглянуто звернення ОСОБА_1 та винесено рішення від 02.10.2024 № 60, згідно якого позивачці призначено пенсію з 09.09.2024.

Вважає, що з боку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відсутні протиправні дії. За таких обставин, вказані позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Суд з`ясував зміст позовних вимог та заперечень, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 09.09.2024 про призначення пенсії.

Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.10.2024 №60 ОСОБА_1 призначено пенсію.

З розрахунку форми РС-право вбачається, що страховий стаж позивача становить 28 років 7 місяців 10 днів, до страхового стажу зараховані періоди з 01.09.1992 по 05.07.1994, з 20.09.1997 п о 19.09.2000, з 21.09.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 26.07.2016 та з 27.07.2016 по 30.06.2024.

До матеріалів справи надано копію трудової книжки позивача від 26.08.1991 серії НОМЕР_2 , відповідно до якої позивач у спірні періоди: з 21.08.1991 по 31.08.1992 працювала санітаркою в стоматологічному відділенні, з 08.07.1994, зокрема, по 19.09.1997 працювала медсестрою.

Не погоджуючись з незарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Частиною 1 статті 24 вказаного Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 05.11.1991 року №1058-IV).

Згідно частини 4 статті 26 Закону №1058-IV наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, відповідно до пункту 20 цього Порядку №637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 17 указаного Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Приписами абзаців першого, третього пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 закріплено: орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

За змістом абзацу першого пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії (абзац четвертий пункту 3.3 ІІІ Підготовка і подання документів для призначення пенсій Порядку № 21-1).

З системного аналізу вищенаведених норм права слідує, що орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви разом з поданими документами зобов`язаний повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви відсутніх документів для призначення пенсії. При цьому, перелік документів, яких не вистачає для призначення пенсії, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії. Прийняти рішення про відмову в призначенні пенсії через відсутність необхідних документів орган, що призначає пенсію, має право виключно після надання особі тримісячного строку на подачу відсутніх документів з дня прийняття заяви та за умови, якщо протягом такого строку особа не надасть необхідні відсутні документи.

Порядком № 22-1 встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Такий підхід узгоджується із нормою ч.1 ст.3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.

Водночас, як зазначалося вище, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише у випадку якщо записи у трудовій книжці не відповідають вимогам чинного на момент їх внесення законодавства, то орган пенсійного фонду повинен вживати заходи з метою перевірки відповідних відомостей, а не покладати тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав на позивача.

Суд вказує, що за п.1.7 розділу I «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

У ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено: «1.Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: 1) отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; 2) проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; …».

У п. 6 «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого 22.12.2014 постановою Правління Пенсійного фонду України №28-2 (у редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 21.12.2022 за №28-2), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485 (надалі - «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі»), зазначено, що Головне управління Фонду має право: (…) 2) отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань; (…) 5) користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; 6) проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; (…).

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого 22.12.2022 наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, вся територія Маріупольського району з 05.03.2022 відноситься до території України тимчасово окупованої Російською Федерацією.

Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.

Як встановлено судом та не є заперечується сторонами, відповідачем-1 09.09.2024 призначено позивачу пенсію.

Однак, як повідомлено сторонами, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно із копією трудової книжки від 26.08.1991 серії НОМЕР_2 з 21.08.1991 по 31.08.1992, з 08.07.1994 по 19.09.1997, оскільки вищезазначена трудова книжка надана заявником з порушенням вимог абзацу другого пункту 1.1 розділу I Порядку 22-1, а саме не з оригіналу документу.

Так, згідно з наявною у матеріалах справи копією трудової книжки ОСОБА_1 від 26.08.1991 серії НОМЕР_2 , позивач у спірні періоди: з 21.08.1991 по 31.08.1992 працювала санітаркою в стоматологічному відділенні, з 08.07.1994, зокрема, по 19.09.1997 працювала медсестрою.

В матеріалах справи наявний розрахунок стажу форми РС-право, згідно якого судом встановлено, що до страхового стажу позивача дійсно невраховано період роботи з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997.

Суд вважає, що відповідачем-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не зараховуючи до стажу роботи/страхового стажу періодів роботи позивача за копіює трудової книжки серії НОМЕР_2 не обґрунтовано не вжито заходів передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пп.2, 5, 6 п. 6 «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі» з метою перевірки інформації наведеної у копії трудовій книжці серії НОМЕР_2 щодо періодів роботи позивача.

Судом прийнято до уваги інформацію наведену у цій трудовій книжці.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, так і у заяві про призначення пенсії за віком від 09.09.2024, надаючи пакет документів до органі ПФУ, серед яких є нотаріально завірені копії трудової книжки, вказано позивачем, що оригінал трудової книжки, як і більшість документації були знищені під час бойових дій у місті Маріуполі.

Адреса реєстрації позивача: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, саме з довідки №6081-22 від 20.10.2022 позивач перебувала у полоні та була звільнена 17.10.2022.

Також, судом прийнято до уваги, що позивач проживала у місті Маріуполі, який з 05.03.2022 знаходяться на території України тимчасово окупованій Російською Федерацією.

А тому відповідачем-1 - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області безпідставно не враховано, що позивач за об`єктивних обставин, не залежних від нього, не може надати оригінал трудової книжки НОМЕР_2 .

При цьому, протилежного відповідачем-1 не доведено.

На думку суду, відповідачем-1 - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не обґрунтовано не зараховано роботу позивача у період з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997 до загального стажу роботи/страхового стажу.

Відомості про роботу у спірні періоди вказані у трудовій книжці, виконано чітко та зрозуміло, зауважень у відповідача-1 не викликали.

Відомості, що відповідач-1 пропонував позивачу надати додаткові документи, суду не надані.

Судом встановлено, що на час звернення позивача за призначенням пенсії відповідачем-1 не надана оцінка документам які були надані позивачем.

Також слід зазначити, що у випадку, якщо подані позивачем документи про призначення пенсії було недостатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Натомість, відповідач-1 не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи позивача та не надав доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем-1 допущено протиправну бездіяльність при розгляді заяви позивача про призначення пенсії.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що призвело до порушення прав останнього, суд вважає за необхідне зобов`язати повторно розглянути заяву позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З матеріалів справи не вбачається порушень прав та інтересів позивача з боку ГУ ПФУ в м. Києві.

Звідси, позовна вимога до ГУ ПФУ в м. Києві є не обґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Питання перерахунку розміру пенсії позивачу є передчасним, оскільки спочатку підлягає вирішенню питання права на зарахування як до загального страхового стажу періодів роботи позивача, під час повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

З огляду на приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути подану позивачем заяву про призначення пенсії за віком від 09.09.2024 №17904 та вирішити питання про зарахування до страхового стажу позивача, згідно записів копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 26.08.1991, наступних періодів роботи: з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997, з дати подання заяви про призначення пенсії за віком, а саме з 09.09.2024, з урахуванням висновків суду.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідачів - 1, 2 частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд не може перебирати на себе функцію органу Пенсійного фонду, здійснювати перевірку відповідних документів, на підставі яких визначається страховий стаж, а також здійснювати обчислення дійсного страхового стажу позивача та визначати його достатність для призначення пенсії за віком, оскільки це суперечить завданням адміністративного судочинства.

Приписами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Питання щодо судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.19-26,90,139,229,241-246,251,255,257-258,295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄРДПОУ 42098368, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду її роботи з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву про призначення пенсії за віком від 09.09.2024 №17904 та вирішити питання про зарахування до страхового стажу позивача, згідно записів копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 26.08.1991, наступних періодів роботи: з 21.08.1991 по 31.08.1992 та з 08.07.1994 по 19.09.1997, з дати подання заяви про призначення пенсії за віком, а саме з 09.09.2024, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено 24.12.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Загацька