Справа № 200/4287/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року справа №200/4287/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г.,

секретар судового засідання - Кобець К.В.,

за участю: представника позивача Сокирки І.І.,

представника відповідача - Максюти М.О.розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Сокирки Ігоря Івановича в інтересах ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року у справі № 200/4287/23 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій в частині неправильного обчислення загального періоду (строку) страхового стажу і незарахування до цього стажу періодів роботи з 15.06.1986 року по 02.12.1994 року, з 16.11.1996 року по 31.12.1997 року а також непроведення перерахунку пенсії з 01.03.2022 року та 1 березня 2023 року;

- зобов`язання здійснити з 24 червня 2021 року нарахування пенсії із загального періоду (строку) страхового стажу 35 років, 09 місяців, 12 днів, наявного в трудовій книжці, з зарахування до цього стажу періодів роботи з 15.06.1986 року по 02.12.1994 року, з 16.11.1996 року по 31.12.1997 року а також непроведення перерахунку пенсії з 01.03.2022 року та з 01.03.2023 року;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 1 березня 2022 року перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення розміру пенсії, у розмірі 1,14 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсії та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»;

- зобов`язання провести з 9 січня 2023 року перерахунок пенсії із застосуванням збільшення пенсії за понаднормовий стаж, із збільшенням за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років на 1% розміру пенсії, але не більше як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, обчисленої з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом;

- зобов`язання провести з 01.03.2023 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення розміру пенсії, у розмірі 1,197 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсії та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;

- зобов`язання здійснити виплату недоплачених сум пенсії за проведеними її перерахунками, з урахуванням фактично отриманих сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.09.2023 позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 14.06.1990 року по 29.08.1990 року та з 30.08.1993 року по 02.12.1994 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 26 червня 2021 року зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 14.06.1990 року по 29.08.1990 року та з 30.08.1993 року по 02.12.1994 року;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо непроведення з 1 березня 2022 року перерахунку пенсії позивачу з урахуванням доплати у розмірі 135 грн. відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії позивачу з 1 березня 2022 року, з урахуванням доплати у розмірі 135 грн. відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»;

- в решті позовних вимог відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, прийняти нове, яким задовольнити позов. Апелянт зазначив, що, відмовляючи позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести з 9 січня 2023 року перерахунок пенсії позивачу із застосуванням збільшення цієї пенсії за понаднормовий стаж, із збільшенням за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років на 1 відсоток розміру пенсії, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, обчисленої з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, суд І інстанції мотивував його висновком про те, що начебто пенсія позивачу була розрахована з урахуванням доплати за понаднормовий стаж, а отже у суду немає підстав вважати, що при розрахунку пенсії відповідач діяв протиправно, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Висновок суду суперечить абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якому зазначено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини, а не від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, як зазначив суд.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги зміст наступних документів, копії яких позивачем було додано до позовної заяви:

- змісту висновку, викладеному в експертному дослідженні № 14330 від 24 травня 2023 року за результатами економічного дослідження, проведеного в Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України (далі за текстом - експертне дослідження № 14330 від 24.05.2023р.), яким експерт дійшла висновку, що загальний страховий стаж позивача станом на 01.06.2021р. має дорівнювати 35 років 9 місяців 12 днів (10-й аркуш документу),

- змісту трудової книжки позивача, на підставі якої експерт дійшла даного висновку.

В той же час суд дійшов зовсім іншого висновку про те, що начебто у суду немає підстав вважати, що при розрахунку пенсії відповідач діяв протиправно, оскільки пенсія позивачу була розрахована з урахуванням доплати за понаднормовий стаж.

Але при цьому суд не перевірив, чи правильно визначено відповідачем суму спірної доплати за понаднормовий стаж, чи правильно відповідачем визначено загальний період страхового стажу як підстави для обчислення обсягу спірної доплати, і чи немає у даному випадку підстав у позивача оспорювати правильність нарахування відповідачем цю доплату за понаднормовий стаж.

Крім того, на думку апелянта, ухвалене у справі судове рішення певним чином може вплинути на права, свободи, інтереси та обов`язки юридичної особи, яка не була залучена до участі в цій справі, зокрема, Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. У даному випадку експертна установа має нести майнову відповідальність за якість наданих послуг, зокрема проведеного експертом цієї юридичної особи експертного дослідження, за виконання якого позивачем сплачено 11471,04 грн.

Відмовляючи у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача провести з 1 березня 2023 року перерахунок цієї пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», суд І інстанції мотивував це рішення висновком про те, що начебто позивачкою не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про протиправну бездіяльність відповідача щодо непроведення нарахування та виплати пенсії у відповідності до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн., проіндексованого у відповідності до частини другої статті 42 Закону № 1058-1V.

Обгрунтування суду кореспондується з відзивом відповідача на позовну заяву в цій справі, але суперечить змісту висновку, викладеному в експертному дослідженні № 14330 від 24.05.2023 року.

Суд І інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити виплату недоплаченої суми пенсії після її перерахунку.

При цьому судом не наведено ніякої мотивації, чому цей спосіб захисту порушеного права він вважає неприйнятним.

На думку апелянта, обраний позивачем спосіб захисту порушених прав - зобов`язання відповідача не тільки провести перерахунок пенсії, а й сплатити її недоплачену суму після проведення цього перерахунку, цілком відповідає змісту і характеру порушеного права, адже це порушення полягає не тільки в тому, що пенсія позивачу нараховується відповідачем у неналежному розмірі, а тому, що внаслідок цього позивач фактично недоотримує значну для неї частину грошових коштів.

Тобто у даному випадку йдеться про фактичну недоплату грошей внаслідок неправильного нарахування пенсії, оскільки до звернення позивача за захистом своїх порушених прав до суду спонукала недоплата відповідачем належної позивачу пенсії внаслідок протиправних дій, то і належним ефективним способом захисту цього порушеного права має бути зобов`язання відповідача не тільки провести перерахунок цієї пенсії у належному обсязі, а й сплатити позивачу недоплачену частку цієї пенсії.

Також, просив залучити Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України до участі у розгляді справи за процесуальним статусом третьої особи на стороні позивача без заявлених самостійних вимог щодо предмета спору.

Крім того, апелянт просив допитати в судовому засіданні ОСОБА_2 , провідного судового експерта сектора економічних досліджень лабораторії економічних, товарознавчих досліджень та досліджень об`єктів інтелектуальної власності Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову. Апелянт зазначив, що позивачем надано заяву від 26.03.2022 року № 2375 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058.

За результатами опрацювання заяви ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 з 03.03.2022 року. Страховий стаж складає 33 роки 07 місяців 28 днів, з них робота за Списком № 2 - 10 років 08 місяців. До страхового стажу не враховано період роботи в колгоспі з 15.06.1986 року по 02.12.1994 року, оскільки в трудовій книжці відомості про встановлений і вироблений мінімум вихододнів не завірені належним чином. Довідки, підтверджуючі період роботи в колгоспі з 1986 по 1994 до заяви про призначення пенсії не надавались.

До страхового стажу не взято період роботи з 16.11.1996 року по 31.12.1997 року, оскільки записи трудової книжки колгоспника від 25.11.1986 року серії НОМЕР_1 за періоди роботи з 12.12.1994 року по 15.11.1996 року (записи № 4, № 5) та з 03.09.1996 року по 10.10.2001 року (записи №№ 6-8) перетинаються, у зв`язку з чим прийнято рішення зарахувати період роботи з 03.09.1996 року по 10.10.2001 року відповідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу (ОК-5) з 01.01.1998 року.

При призначенні пенсії ОСОБА_1 застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком - 2022 року (2019 - 2021) в розмірі 10846,37; індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення - 0,84291; середньомісячний заробіток для обчислення - 9142,5100.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2022 року у справі № 200/14201/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 24.06.2021 року. На виконання рішення суду стаж зараховано по місяць, що передує місяцю звернення по 31.05.2021 року, в результаті страховий стаж склав 33 роки 28 днів, з них пільговий стаж за Списком № 2 - 10 років 01 місяць. Розрахунок заробітної плати також по 31.05.2021 року, оскільки період, за який враховується заробітна плата - це всі періоди страхового стажу з 1 липня 2000 року по місяць, що передує місяцю звернення за пенсією.

Позивачу застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком 2021 року (2018 - 2020) в розмірі 9118,81; індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення 0,81992; середньомісячний заробіток для обчислення 7476,6900. Оскільки призначено пенсію з 2021 року та застосовано показник середньої заробітної плати за 2021 рік в розмірі 9118,81, тому відсутні підстави для застосування коефіцієнта 1,14 з 01.03.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - Постанова № 168) з 01.03.2023 року автоматичним способом проведено перерахунок «Індексація заробітку».

Пунктом 1 Постанови № 168 передбачено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197 і становить 7405,03.

Пенсії, призначені у 2020 - 2022 роках з урахуванням показників середньої заробітної плати відповідно 7763,17 грн, 9118,81 грн, 10846,37 грн, з 1 березня 2023 року не індексуються. Проте до таких пенсій встановлюється щомісячна доплата в розмірі 100 грн у межах максимального розміру пенсії.

Згідно даних електронної пенсійної справи з 01.03.2023 року проведено перерахунок «Індексація заробітку», надано надбавку «Надбавка 100 грн на індексації 01.03.2023».

Позивачем надано заяву від 13.01.2023 року № 194 про перерахунок у зв`язку зі звільненням. Згідно запису трудової книжки ОСОБА_1 звільнено 09.01.2023 року, перерахунок здійснено з 10.01.2023 року.

Законом визначено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії. Але розмір надбавки повинен бути не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком (не більше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність).

Оскільки розмір пенсії, обчислений з урахуванням набутого стажу та заробітку (2467,31 грн) перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб (2093 грн), то доплата обчислюється з такого прожиткового мінімуму.

Загальний страховий стаж позивача складає - 33 роки 28 днів. Отже, розмір доплати за понаднормовий стаж з 10.01.2023 62,79 грн (2093,00 грн х 3%, де: 2093,00 грн - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.12.2022 року).

Щодо клопотання представника позивача про залучення 3 особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, апеляційний суд вважає необгрунтованим таким, що задоволенню не підлягає, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 49 КАС України, згідно яких треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Таким чином, суд зазначає, що під час перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції залучення 3 осіб не допускається.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги, заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

В судовому засіданні апеляційної інстанції опитано експерта Мамонтову Людмилу, яка підтримала висновок експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 14330 від 24 травня 2023 року за результатами економічного дослідження за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2023 року.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, відповідача, експерта, вивчив доводи апеляційних скарг, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.

Позивач 26.06.2021 року звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058.

Рішенням відповідача від 02.07.2021 року № 19 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням встановленого законодавством віком. Страховий стаж 34 р. 12 д., пільговий стаж з урахуванням кратності 19 р. 09м. 24 д. До страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 1986 року по 1994 року.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

26.03.2022 року ОСОБА_1 , через веб портал, звернулась до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону №1058.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.04.2022 року № 88 позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону №1058 та ст. 13 «б» Закону №1788 з 03.03.2022 року. Страховий стаж 33 р. 7 м. 28 д., пільговий за Списком №2 21р. 3 м. 24 д.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі №200/14201/21, залишеному без змін постановою апеляційного суду від 18.01.2023 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.07.2021 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 24.06.2021 року задоволено:

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.07.2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах - визнано протиправним та скасовано;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 24.06.2021 року, тобто з дня звернення з заявою про призначення пенсії (а.с. 11-12).

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року по справі №200/14201/21, відповідачем здійснено перерахунок пенсії (призначено пенсію) ОСОБА_1 з 24.06.2021 року. Страховий стаж - 33 р. 0 м. 28 д., пільговий за Списком № 2 - 21р. 3 м. 24 д.

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 26.01.2023 року ОСОБА_1 з 10.01.2023 року здійснено перерахунок пенсії у зв`язку із звільненням та призначена доплата за понаднормовий стаж у розмірі 62,79 грн. (а.с. 70).

Згідно з протоколом перерахунку пенсії від 26.02.2023 року ОСОБА_1 з 01.03.2023 року проведено перерахунок «Індексація заробітку» та надано надбавку «Надбавка 100 грн на індексації 01.03.2023» (а.с. 69).

За п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

За ч. 1 статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. (п.2 ч.2 статті 114 Закону № 1058).

Згідно ст. 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону № 1058).

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно ст. 101 Закону № 1058 органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Отже, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 25.11.1986 року , наявні наступні записи:

- 15.06.1986 року прийнята у члени колгоспу ім. Крупської Олександрівського р-ну Донецької області та направлена на навчання у Ленінградський ветеринарний інститут (запис №1);

- 24.06.1990 року назначена на посаду ветеринарного лікаря (запис №2);

- 02.12.1994 року переведена у зв`язку з виробничою необхідністю (запис №3);

- 12.12.1994 року прийнята на роботу головного ветеринарного лікаря (запис №4);

- 10.10.2001 року звільнена за власним бажанням (запис №8) (а.с. 31-35).

За матеріалами справи позивачу не було зараховано період роботи в колгоспі з 15.06.1986 року по 02.12.1994 року, оскільки в трудовій книжці відомості про встановлений і вироблений мінімум вихододнів не завірені належним чином та період роботи з 16.11.1996 року по 31.12.1997 року, оскільки записи трудової книжки колгоспника від 25.11.1986 року серії НОМЕР_1 за періоди роботи з 12.12.1994 року по 15.11.1996 року (записи № 4, № 5) та з 03.09.1996 року по 10.10.2001 року (записи №№ 6-8) перетинаються.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року № 310 (далі - Основні Положення).

Згідно п.п. 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

За п. 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Згідно п. 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Згідно трудової книжки в період з 15.06.1986 року по 02.12.1994 року позивач працювала в колгоспі імені ім. Крупської Олександрівського р-ну Донецької області.

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Крім того, відповідачем не доведено, що позивач, як член колгоспу, без поважних причин не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Згідно 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже, підставою для неврахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.

За правовим висновком в постанові Верховного суду від 06.03.2018 року у справі №754/14989/15-а не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, і право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки (вина позивача відсутня).

Згідно розрахунку стажу позивачу зараховано до страхового стажу періоди роботи з 01.09.1985 року по 13.06.1990 року та з 30.08.1990 року по 29.08.1993 року.

Враховуючи записи трудової книжки, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи позивача з 15.06.1986 року по 02.12.1994 року в колгоспі імені ім. Крупської Олександрівського р-ну Донецької області, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач необґрунтовано та безпідставно не врахував до страхового стажу роботи позивача періоди роботи з 14.06.1990 року по 29.08.1990 року та з 30.08.1993 року по 02.12.1994 року.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на зарахування періоду роботи з 03.09.1996 року по 10.10.2001 року відповідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу (ОК-5) з 01.01.1998, у зв`язку з тим, шо записи трудової книжки колгоспника від 25.11.1986 серії НОМЕР_1 за періоди роботи з 12.12.1994 року по 15.11.1996 року (записи № 4, № 5) та з 03.09.1996 року по 10.10.2001 року (записи №№ 6-8) перетинаються, оскільки згідно з ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідач не скористався таким правом.

Бездіяльність відповідача свідчить про недбале ставлення пенсійного органу про вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Таким чином, записи в трудовій книжні підтверджують факт роботи позивача у спірний період.

Згідно ч. 2 статті 42 Закону № 1058 для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

За ч. 1 статті 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, впливає на розмір пенсійних виплат.

Перерахунок пенсій для забезпечення їх індексації у разі збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії проводиться пенсійним органом автоматично (без звернення особи), щороку з 1 березня.

Законом надано повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який визначається у межах бюджету Пенсійного фонду з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом 2 частини 2 статті 42 Закону № 1058-ІV.

Перерахунки раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії для забезпечення для забезпечення індексації пенсії, пенсійним органом проводились:

- з 01.03.2019 року: постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 124).

Згідно п. 2 Порядку № 124 установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

За п.п. 4, 5 Порядку № 124 коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за встановленою формулою.

У 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 році на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки становила 3764,40 грн., збільшена на коефіцієнт 1,17- 4404,35 грн.;

- з 01.05.2020 року: відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2020 року № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» установлено, що в 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки становила 3764,40 грн., збільшена на коефіцієнти 1,17 та 1,11 - 4888,83 грн.;

- з 01.03.2021 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» установлено, що у 2021 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11;

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки становила 3764,40 грн., збільшена на коефіцієнти 1,17; 1,1 та 1,11 5377,71 грн.;

- з 01.03.2022 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено, що з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки становила 3764,40 грн., збільшена на коефіцієнти 1,17; 1,1; 1,11, та 1,14 6130,59 грн.

- з 01.03.2023 року відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» установлено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка враховується для обчислення пенсії за 2014-2016 роки становила 3764,40 грн., збільшена на коефіцієнти 1,17; 1,1; 1,11; 1,14 та 1.197 7338,32 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідно до ч. 2 статті 42 Закону, п. 2 Постанови № 124, при розрахунку пенсій, призначених до 01.10.2017 застосовується показник середньомісячної заробітної плати по народному господарству саме за 2014-2016 роки та перерахунок пенсії проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

Позивачу при призначенні пенсії за віком, для встановлення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн.

Через те, що всі перерахунки пенсій за період 2019-2022 роки проводилися з урахуванням розмірів середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески та які враховуються для обчислення пенсії, розмір яких був нижчим за розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, що застосований пенсійним органом при призначенні позивачу пенсії, а саме: за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн., відповідно пенсійний орган не повинен проводити за вказаний період перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії для забезпечення індексації пенсії.

За розпорядженням по перерахунку від 2023 року «Індексація заробітку» встановлено надбавку «Надбавка 100 грн. на індексації 01.03.2023».

Суд зазначає що позивачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про протиправну бездіяльність відповідача щодо непроведення нарахування та виплати пенсії у відповідності до Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн., проіндексованого у відповідності до частини другої статті 42 Закону № 1058.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, що позов в цій частині необґрунтований та недоведений наданими доказами, не підлягає задоволенню.

За п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено з 1 березня 2022 р. до пенсій, призначених відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 р. включно, які не підвищуються з 1 березня 2022 р. згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 гривень, яка виплачується додатково до встановлених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» щомісячної доплати до пенсії, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Цю доплату відповідачем не було встановлено, тому позивач має право на перерахунок пенсії з 01.03.2022 року з урахуванням доплати у розмірі 135 грн. відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році».

Щодо визначення доплати за понаднормовий стаж.

Доплата за понаднормовий стаж розраховується згідно зі статтею 28 Закону № 1058, якою встановлено за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 зазначеного Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком. При цьому наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

За п. 4-1 «Прикінцевих положень» Закону № 1058 збережено встановлення мінімального розміру пенсії за віком та доплати за понаднормовий стаж за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу. Це стосується тих осіб, пенсії яким призначені до 01.10.2011 та після 01.10.2011, не перераховувалися з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу, набутого після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Розміри прожиткового мінімуму в Україні згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» для осіб, що втратили працездатність становить 2093,00 грн.

Страховий стаж позивача складає повні 33 роки, а отже оплата за понаднормовий стаж визначається в розмірі 3% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність з 01.01.2023 року та становить 62,79 грн. (2093,00 грн. х 3%).

Згідно протоколу перерахунку від 26.01.2023 року ОСОБА_1 з 10.01.2023 року перераховано пенсію, страховий стаж 33 роки 28 днів. Розмір пенсії з надбавками становить 2530,10 грн. та складається з: розмір пенсії за віком (ст. 27) (7476,69*0,33000) 2467,31, доплата за понаднормовий стаж (за 3 роки) 62,79 грн. (а.с. 70).

Отже, пенсія позивачу була розрахована з урахуванням доплати за понаднормовий стаж, тому відсутні підстав вважати, що при розрахунку пенсії відповідач діяв протиправно, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 14330 від 24 травня 2023 року за результатами економічного дослідження за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2023 року, а саме:

- з першого питання: згідно норм діючого пенсійного законодавства України та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі № 200/14202/21 за розрахунком експерта-економіста станом на 24.06.2021 року розмір пенсії ОСОБА_1 складатиме 2765,12 грн., з 01.03.2022 року 2900,12 грн., з 09.01.2023 року 2916,32 грн., з 01.03.2023 року 3443,62 грн.;

- з другого питання: за розрахунками експерта-економіста розмір пенсії позивача з 24.06.2021 року по 30.04.2023 року ГУПФУ в Донецькій області визначено не у відповідності до норм діючого пенсійного законодавства України та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі № 200/14202/21; при визначені розміру ГУПФУ в Донецькій області невірно обчислено загальний страховий стаж позивача та відповідно, коефіцієнт страхового стажу; також пенсійним фондом не застосовано норми ПКМУ № 118 та № 168;

- з третього питання: різниця між загальною сумою пенсійних виплат позивача за період з 24.06.2021 року по 30.04.2023 року, обчислена експертом-економістом згідно норм діючого пенсійного законодавства України та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі № 200/14202/21 та фактично сплаченими пенсійним фондом сумами складає 7950,75 грн.

Відповідачем подано письмові пояснення щодо висновку експерта № 14330 від 24 травня 2023 року, в яких зазначене наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. - Краматорськ). На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2022 по справі № 200/14201/21, яке набрало законної сили 18.01.2023 з 24.06.2021 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону № 1058.

При обчисленні страхового стажу ОСОБА_1 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 25.11.1986 не враховано період роботи з 15.06.1986 по 02.12.1994 з наявним виправленням, чим порушено пункт 2.4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 29.07.1993 № 58, яким визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

До страхового стажу не враховано період роботи ОСОБА_1 з 16.11.1996 по 31.12.1997 у зв`язку відсутністю запису у трудовій книжці НОМЕР_1 від 25.11.1986. Для врахування вищезазначених періодів роботи до страхового стажу необхідно надати уточнюючі довідки.

11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій № 2148» від 03.10.2017, яким передбачено проведення перерахунку пенсій із застосуванням середнього показника заробітної плати в Україні в розмірі 3764,40 (за три попередні роки 2014-2016).

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. У 2019 році індексація здійснювалась шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 (3764,40) на коефіцієнт 1,17, тобто 3764,40 х 1,17 = 4404,35.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (з 01.05.2020 було збільшено на 1,11, тобто 4404,35 х 1,11 = 4888,83, з 01.03.2021 було збільшено на 1,11, тобто 4888,83 х 1,11 = 5426,60, з 01.03.2022 було збільшено на 1,14, тобто 5426,60 х 1,14 = 6186,32, з 01.03.2023 було збільшено на 1,197, тобто 6186,32 х 1,197 = 7405,03, з 01.03.2024 було збільшено на 1,0796, тобто 7405,03 х 1,0796 = 7994,47).

При обчисленні пенсії ОСОБА_1 застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки 2018- 2020 р.р. - 9118,81 грн.

ОСОБА_1 з 01.03.2022 проведено перерахунок пенсії «Індексація заробітку» та буде встановлено надбавку до пенсії в розмірі 135,00 грн. після ініціювання макетної обробки Пенсійним фондом України (проект листа № 133226 від 20.05.2024). З 01.03.2023 проведено перерахунок пенсії «Індексація заробітку» та встановлено надбавку до пенсії в розмірі 100,00 грн., з 01.03.2024 проведено перерахунок пенсії «Індексація заробітку» та встановлено надбавку до пенсії в розмірі 100,00 грн.

Загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 33 роки 00 місяців 28 днів. Частиною 1 статті 28 Закону № 1058 визначено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.03.2024 встановлено 2361 грн. На підставі зазначеного до розміру пенсії, розрахованому відповідно до статті 27 Закону № 1058, з 01.03.2024 призначено надбавку за понаднормативний стаж у розмірі 3 відсотки розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та складає 70,83 грн. (2361 х 3%).

Апеляційний суд частково не погоджується з висновком експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 14330 від 24 травня 2023 року за результатами економічного дослідження за заявою ОСОБА_1 від 16.03.2023 року, а саме, щодо другого питання (за розрахунками експерта-економіста розмір пенсії позивача з 24.06.2021 року по 30.04.2023 року ГУПФУ в Донецькій області визначено не у відповідності до норм діючого пенсійного законодавства України та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі № 200/14202/21; при визначені розміру ГУПФУ в Донецькій області невірно обчислено загальний страховий стаж позивача та відповідно, коефіцієнт страхового стажу; також пенсійним фондом не застосовано норми ПКМУ № 118 та № 168), враховуючи висновки Верховного Суду в постанові від 7 червня 2024 року у справі № 420/25804/23, за п.п. 53-61 якої системний аналіз вищевказаних законодавчих приписів свідчить про те, що обмеження верхньої межі індексації здійснюється для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян, а також з урахуванням того, що в умовах дії воєнного стану видатки в першу чергу спрямовуються на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

При цьому, як положеннями статті 42 Закону № 1058-IV, так і положеннями статті 64 Закону № 2262-ХІІ Уряду надано право визначати розмір, умови та порядок здійснення індексації пенсій.

Отже, положеннями постанови № 168 визначено верхню межу розміру індексації пенсії у граничному розмірі 1500, 00 грн, яку не може перевищувати сума індексації (підвищення) у разі здійснення на виконання пункту 2 цієї постанови.

Тобто, це означає, що якщо сума індексації пенсії в результаті проведеного перерахунку перевищує 1500, 00 грн, доплата до пенсії встановлюється у межах граничної суми - в розмірі 1500 грн.

При цьому колегія суддів зазначає, що загальновідомим є факт введення указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України воєнного стану.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Отже, воєнний стан як особливий правовий режим вимагає вчинення уповноваженими суб`єктами стратегічних та оперативних заходів, спрямованих на захист держави, здійснення яких водночас пов`язане з небезпекою для життя і здоров`я.

Повномасштабна війна та погіршення матеріального становища українців завдали суттєвих втрат добробуту мільйонів домогосподарств в Україні. Саме тому підтримка фінансової платоспроможності громадян, особливо пенсіонерів - тобто тих, для кого виплати від держави є часто єдиним джерелом доходів - є вкрай важливою для Уряду.

Саме з цією метою Кабінет Міністрів України ухвалив рішення про здійснення індексації пенсій з 01.03.2023 з обмеженням верхньої межі індексації для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян.

В іншій частині висновок експерта, з урахуванням судових рішень на користь позивача відповідає встановленим обставинам справи.

Щодо обраного способу захисту порушеного права.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 14.06.1990 року по 29.08.1990 року та з 30.08.1993 року по 02.12.1994 року;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 26 червня 2021 року зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 14.06.1990 року по 29.08.1990 року та з 30.08.1993 року по 02.12.1994 року;

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо непроведення з 1 березня 2022 року перерахунку пенсії позивачу з урахуванням доплати у розмірі 135 грн. відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії позивачу з 1 березня 2022 року, з урахуванням доплати у розмірі 135 грн. відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»;

- відмову в задоволені решті позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Щодо судових витрат на правничу допомогу.

Представником позивача подано заяву від 18.12.2024 року, в якій просив відкласти вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення відповідного процесуального рішення по справі за результатами її розгляду та вирішенню спору по суті, керуючись ч.3 ст. 143 КАС України.

Згідно ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи зазначені норми КАС України та заяву представника позивача, апеляційний суд роз`яснює позивачу право подання відповідних доказів судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення цього рішення судом

Отже, апеляційний суд не вирішує на теперішній час питання щодо розподілу судових витрат з правничої допомоги за відсутності відповідних доказів.

Щодо судових витрат зі сплати судового збору.

За ч.ч. 1-3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, правовою підставою для відшкодування судових витрат позивачу (судовий збір, правнича допомога), який не є суб`єктом владних повноважень, є задоволення апеляційної скарги (часткове задоволення).

В даному випадку у задоволені апеляційної скарги позивача відмовлено, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору у цій справі щодо позивача.

Також, не підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору на користь ГУПФУ у Донецькій області, оскільки КАС України передбачено тільки відшкодування судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 195, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Сокирки Ігоря Івановича в інтересах ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року у справі № 200/4287/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 24 грудня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв