Справа № 160/27162/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
10.10.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі-відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі-відповідач-2) в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1981 року по 17.08.1982 року, з 01.09.1982 року по 30.07.1990 року, з 04.09.1990 року по 30.04.1991 року, з 01.05.1991 року по 17.09.1991 року, з 19.09.1991 року по 04.12.1991 року, з 03.01.1992 року по 13.07.1992 року, з 14.07.1992 року по 04.09.1993 року, з 10.10.1993 року по 01.03.1995 року, з 01.03.1995 року по 16.09.1998 року, з 17.09.1998 року по 30.08.1999 року, з 30.08.1999 року по 26.08.2006 року та з 22.12.2005 року по 01.09.2006 року вказані в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 29.07.1982 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2023 року про призначення пенсії за віком.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
13.11.2024 року через систему «Електронний суд» відповідач-1 надав клопотання про долучення пенсійної справи позивача до матеріалів справи.
Відповідач-1 відзив на позов не надав, зазначену ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження було отримано останнім 16.10.2024.
У відповідності до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України відповідно до паспорту серії НОМЕР_3 , 15.08.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За принципом екстериторіальності заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Тернопільській області.
Рішенням від 23.08.2024 року № 79 Головного управлінням Пенсійного фонду України у Тернопільської області відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки за результатами розгляду заяви позивача та наданих документів, визначено, що його вік на момент звернення становить 60 років 01 місяць, страховий стаж - 20 років 00 місяців 13 днів та зазначено наступне:

«Вік заявника 60 років 01 місяць.

Пенсійний вік визначений пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 55 років.

Необхідний страховий стаж визначений пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 25 років. Страховий стаж особи становить 20 років 00 місяців 13 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , дата заповнення 29.07.1982, оскільки перша сторінка трудової книжки засвідчена не чітким відбитком печатки (страховий стаж обчислено з 01.10.1998 згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування).

Право на призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на даний час відсутнє, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.

Право на призначення дострокової пенсії за віком згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на даний час відсутнє у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідно до статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» спори, що виникають із правовідносин за цим законом можуть бути оскаржені до вищестоящих органів Пенсійного фонду або в судовому порядку.

Відповідно до статей 74, 75 Закону України «Про адміністративну процедуру» Рішення (далі адміністративний акт) набирає чинності з дня доведення його до відома особі, яка звернулась за призначенням пенсії.

Працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.»

Відповідачем не було зараховано період роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , дата заповнення 29.07.1982, оскільки перша сторінка трудової книжки засвідчена не чітким відбитком печатки (страховий стаж обчислено з 01.10.1998 згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування). Право на призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державного державне страхування» на даний час відсутнє, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 29.07.1982 року, позивач працював, зокрема:

Запис №1 з 01.09.1981 року - навчання в Криворізькому технічному училище №13;

Запис №2 - з 29.07.1982 року прийнятий в цех №70 електромонтажером по ремонту електрообладнання 2 розр. на Криворізькому турбінний завод «ВОСХОД»;

Запис №3 - з 17.08.1982 року звільнений у зв`язку з вступом на навчання до ВНЗ;

Запис №4 - з 01.09.1982 року - зарахований студентом денного відділення в Криворізькому горно рудному інституті;

Запис №5 - з 31.08.1988 року - переведений для продовження навчання на вечірнє відділення в Криворізькому горно рудному інституті;

Запис №6 - з 01.09.1988 року затверджений на посаду секретаря комітету комсомолу Криворізького горно рудного інституту в Дзержинському РК ЛКСМ України;

Запис №7 - з 30.07.1990 року- звільнений у зв`язку з переходом на роботу за спеціальністю в Дзержинському РК ЛКСМ України;

Запис №8 - з 04.09.1990 року прийнятий підземним горно робочим 3 розряду на ділянці ВШТ 3 шахти №2 ім.Артема;

Запис №9 - з 30.04.1991 року звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗоТ УССР;

Запис №10 - з 01.05.1991 року прийнятий у відділ кіноконцертного залу «Колізей» на посаду адміністратора;

Запис №11 - з 17.09.1991 року - звільнений за власним бажанням, по ст.36 КЗоТ УССР;

Запис №12 - з 18.09.1991 року - прийнятий менеджером по рекламі до «Криворізької регіональної товарно-сировинної біржі»;

Запис №13 - з 04.12.1991 року - звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗоТ УССР;

Запис №14 - з 03.01.1992 року прийнятий на посаду менеджера в Малого приватного підприємства «Олег»;

Запис №15 - з 13.07.1992 року - звільнений по переводу в суспільство з обмеженою відповідальністю «ИМПЖС ЛТД»;

Запис № 16 - з 14.07.1992 року - прийнятий на посаду начальника відділу інформаційно-комерційної мережі в суспільство з обмеженою відповідальністю «ИМПЖС ЛТД»;

Запис №17 - з 30.12.1992 року - переведений на посаду комерційного директора;

Запис №18 - з 04.09.1993 року - звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗоТ УССР;

Запис№19 - з 10.10.1993 року прийнятий на посаду директора в суспільство з обмеженою відповідальністю «Укркомсистеми ЛТД»;

Запис №20 - з 01.03.1995 року - звільнений по переводу в Приватне підприємство «Бриг»;

Запис №21 - з 01.03.1995 року - прийнятий на посаду комерційного директора в Приватне підприємство «Бриг»;

Приватне підприємство «Бриг» перейменовано в суспільство з обмеженою відповідальністю «Декора»;

Запис №22 - з 16.09.1998 року - звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗоТ УССР;

Запис №23 - з 17.09.1998 року прийнятий на посаду виконуючого обов`язки директора суспільства з обмеженою відповідальністю «Профит буд матеріали»;

Запис №24 - з 30.08.1999 року - суспільство з обмеженою відповідальністю, ст.38 КЗоТ УССР;

Запис №25 - з 30.08.1999 року прийнятий на посаду директора ЧП «Брико»;

Запис №26 - з 23.08.2006 року - звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗоТ УССР, ПП «Брико»;

Запис №27 - з 22.12.2005 року призначений на посаду директора компанії по сумісництв ув ООО «Торгівельно-будівельна компанія «Брико»;

Запис №28 - з 01.09.2006 року затверджений на посаду директора в ООО «Торгівельно-будівельна компанія «Брико» на умовах основного місця роботи.

Позивач не згоден з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV(далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1статті 24 Закону № 1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2статті 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Крім того, відповідно до п. д) ч.3 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, період здобуття освіти у закладах вищої освіти підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV та надав відповідні документи, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_1 від 29.07.1982 року.

Проте, відповідачем не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи з 01.09.1981 року по 17.08.1982 року, з 01.09.1982 року по 30.07.1990 року, з 04.09.1990 року по 30.04.1991 року, з 01.05.1991 року по 17.09.1991 року, з 19.09.1991 року по 04.12.1991 року, з 03.01.1992 року по 13.07.1992 року, з 14.07.1992 року по 04.09.1993 року, з 10.10.1993 року по 01.03.1995 року, з 01.03.1995 року по 16.09.1998 року, з 17.09.1998 року по 30.08.1999 року, з 30.08.1999 року по 26.08.2006 року та з 22.12.2005 року по 01.09.2006 року, оскільки перша сторінка трудової книжки засвідчена не чітким відбитком печатки (страховий стаж обчислено з 01.10.1998 згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування).

Щодо не зарахованого періоду трудової діяльності з 01.09.1981 року по 17.08.1982 року, з 01.09.1982 року по 30.07.1990 року, з 04.09.1990 року по 30.04.1991 року, з 01.05.1991 року по 17.09.1991 року, з 19.09.1991 року по 04.12.1991 року, з 03.01.1992 року по 13.07.1992 року, з 14.07.1992 року по 04.09.1993 року, з 10.10.1993 року по 01.03.1995 року, з 01.03.1995 року по 16.09.1998 року, з 17.09.1998 року по 30.08.1999 року, з 30.08.1999 року по 26.08.2006 року та з 22.12.2005 року по 01.09.2006 року відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.07.1982 року, слід зазначити наступне.

Згідно з записами, наявними в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 29.07.1982 року, оспорювані періоди діяльності позивача належним чином підтверджені, а саме:

Запис №1 з 01.09.1981 року - навчання в Криворізькому технічному училище №13;

Запис №2 - з 29.07.1982 року прийнятий в цех №70 електромонтажером по ремонту електрообладнання 2 розр. на Криворізькому турбінний завод «ВОСХОД»;

Запис №3 - з 17.08.1982 року звільнений у зв`язку з вступом на навчання до ВНЗ;

Запис №4 - з 01.09.1982 року - зарахований студентом денного відділення в Криворізькому горно рудному інституті;

Запис №5 - з 31.08.1988 року - переведений для продовження навчання на вечірнє відділення в Криворізькому горно рудному інституті;

Запис №6 - з 01.09.1988 року затверджений на посаду секретаря комітету комсомолу Криворізького горно рудного інституту в Дзержинському РК ЛКСМ України;

Запис №7 - з 30.07.1990 року- звільнений у зв`язку з переходом на роботу за спеціальністю в Дзержинському РК ЛКСМ України;

Запис №8 - з 04.09.1990 року прийнятий підземним горно робочим 3 розряду на ділянці ВШТ 3 шахти №2 ім.Артема;

Запис №9 - з 30.04.1991 року звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗоТ УССР;

Запис №10 - з 01.05.1991 року прийнятий у відділ кіноконцертного залу «Колізей» на посаду адміністратора;

Запис №11 - з 17.09.1991 року - звільнений за власним бажанням, по ст.36 КЗоТ УССР;

Запис №12 - з 18.09.1991 року - прийнятий менеджером по рекламі до «Криворізької регіональної товарно-сировинної біржі»;

Запис №13 - з 04.12.1991 року - звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗоТ УССР;

Запис №14 - з 03.01.1992 року прийнятий на посаду менеджера в Малого приватного підприємства «Олег»;

Запис №15 - з 13.07.1992 року - звільнений по переводу в суспільство з обмеженою відповідальністю «ИМПЖС ЛТД»;

Запис № 16 - з 14.07.1992 року - прийнятий на посаду начальника відділу інформаційно-комерційної мережі в суспільство з обмеженою відповідальністю «ИМПЖС ЛТД»;

Запис №17 - з 30.12.1992 року - переведений на посаду комерційного директора;

Запис №18 - з 04.09.1993 року - звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗоТ УССР;

Запис№19 - з 10.10.1993 року прийнятий на посаду директора в суспільство з обмеженою відповідальністю «Укркомсистеми ЛТД»;

Запис №20 - з 01.03.1995 року - звільнений по переводу в Приватне підприємство «Бриг»;

Запис №21 - з 01.03.1995 року - прийнятий на посаду комерційного директора в Приватне підприємство «Бриг»;

Приватне підприємство «Бриг» перейменовано в суспільство з обмеженою відповідальністю «Декора»;

Запис №22 - з 16.09.1998 року - звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗоТ УССР;

Запис №23 - з 17.09.1998 року прийнятий на посаду виконуючого обов`язки директора суспільства з обмеженою відповідальністю «Профит буд матеріали»;

Запис №24 - з 30.08.1999 року - суспільство з обмеженою відповідальністю, ст.38 КЗоТ УССР;

Запис №25 - з 30.08.1999 року прийнятий на посаду директора ЧП «Брико»;

Запис №26 - з 23.08.2006 року - звільнений за власним бажанням, ст.38 КЗоТ УССР, ПП «Брико»;

Запис №27 - з 22.12.2005 року призначений на посаду директора компанії по сумісництву в ООО «Торгівельно-будівельна компанія «Брико»;

Запис №28 - з 01.09.2006 року затверджений на посаду директора в ООО «Торгівельно-будівельна компанія «Брико» на умовах основного місця роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII(далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні за змістом норми містить і Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58(далі -Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 2.11 Наказу від 29.07.1993 №58 Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.08.1993 №110, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Пунктом 2.13 передбачено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Згідно пункту 18 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС №656 від 06.09.1973 «Про трудові книжки робітників та службовців» відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. Аналогічні вимоги до порядку ведення трудових книжок містяться і в Інструкції № 58.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року №301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначені нормативні акти, можна зробити висновок, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Таким чином, доводи відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.09.1981 року по 17.08.1982 року, з 01.09.1982 року по 30.07.1990 року, з 04.09.1990 року по 30.04.1991 року, з 01.05.1991 року по 17.09.1991 року, з 19.09.1991 року по 04.12.1991 року, з 03.01.1992 року по 13.07.1992 року, з 14.07.1992 року по 04.09.1993 року, з 10.10.1993 року по 01.03.1995 року, з 01.03.1995 року по 16.09.1998 року, з 17.09.1998 року по 30.08.1999 року, з 30.08.1999 року по 26.08.2006 року та з 22.12.2005 року по 01.09.2006 року, з тієї підстави, що перша сторінка трудової книжки засвідчена не чітким відбитком печатки (страховий стаж обчислено з 01.10.1998 згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування), є безпідставними.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також, суд для найбільш ефективного захисту порушеного права особи може вийти за межі позовних вимог. Виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наданих на підтвердження правової позиції відповідачем, суд доходить висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком буде скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 23.08.2024 року № 879, оскільки саме рішенням було порушено права позивача.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 23.08.2024 року № 879 щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком позивачу, суд зазначає наступне.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з пунктом 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

У цьому випадку органом призначення пенсії визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 15.08.2024 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку. Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, це потягло за собою порушення прав позивача, отже, суд вважає за необхідне покласти обов`язок щодо зарахування спірних періодів роботи до загального страхового стажу та повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком від 15.08.2024 саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, як визначеного суб`єкта призначення.

Відтак, вимоги, заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії позивачу, підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, положень частини другої статті 9 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.08.2024 про призначення пенсії за віком.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується платіжною квитанцією №Q9TY-MBYT-43LE від 08.10.2024.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 23.08.2024 року № 879 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (вул. Майдан Волі, З, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи з 01.09.1981 року по 17.08.1982 року, з 01.09.1982 року по 30.07.1990 року, з 04.09.1990 року по 30.04.1991 року, з 01.05.1991 року по 17.09.1991 року, з 19.09.1991 року по 04.12.1991 року, з 03.01.1992 року по 13.07.1992 року, з 14.07.1992 року по 04.09.1993 року, з 10.10.1993 року по 01.03.1995 року, з 01.03.1995 року по 16.09.1998 року, з 17.09.1998 року по 30.08.1999 року, з 30.08.1999 року по 26.08.2006 року та з 22.12.2005 року по 01.09.2006 року вказані в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 29.07.1982 року, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (вул. Майдан Волі, З, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 15.08.2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду у цій справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (вул. Майдан Волі, З, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати за подачу позову до суду у розмірі 1211,20 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна