Справа № 280/11339/24
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

23 грудня 2024 року Справа № 280/11339/24 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Стрельнікова Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління Державної служби України з Головного управління ДПС у Запорізькій області до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОЛОГІЧНІ ПРОДУКТИ" про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОЛОГІЧНІ ПРОДУКТИ" (далі-відповідач) про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою суду від 10.12.2024 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня одержання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду доказу сплати судового збору.

19.12.2024 на адресу суду надійшла заява, в якій предстик позовача , в якій з посиланнями на висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 18 жовтня 2023 року по справі №160/3085/23, просить врахувати, що в силу положень пункту 27 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви в межах справи про стягнення сум податкового боргу.

Розглянувши у подану заяву представника позивача від 18.12.2024, суддя дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали від 10.12.2024 з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, контролюючі органи звільняються від сплати судового збору лише у справах про стягнення податкового боргу або заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 06.03.2023 у справі №640/4970/22.

Водночас, суд звертає увагу, що, згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 Податкового кодексу України.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Відповідно до пп.20.1.34-1 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Зі змісту наведених правових норм слідує, що надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі - це захід забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків щодо погашення податкового боргу, який передує прийняттю контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Крім того, суд зазначає, що Податковий кодекс України розмежовує підстави звернення податкового органу до суду та надає йому право звертатися до суду з позовом, зокрема: щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами (пп.20.1.30 п.20.1 ст.20); щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень (пп.20.1.31 п.20.1 ст.20); якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом (пп.20.1.32 п.20.1 ст.20); щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (пп.20.1.33 п.20.1 ст.20); щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп.20.1.34 п.20.1 ст.20); щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (пп.20.1.34-1 п.20.1 ст).

Отже, надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, не є тотожним стягненню податкового боргу, а тому, в розумінні п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", податковий орган не звільнений від сплати судового збору за пред`явлення до суду позову з такою вимогою.

Крім цього, подібну диференціацію категорій позовів наведено в частині 1 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо:

- надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (пункт 3);

- стягнення коштів за податковим боргом (пункт 5).

Щодо посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року по справі №160/3085/23, то суддя вважає за доцільне застосувати більш пізні висновки Верховного Суду. Так, в ухвалі від 27 червня 2024 року у справі 400/11548/23, предметом розгляду в якій було так само як у даній справі №420/23824/24 - надання дозволу на погашення суми податкового боргу, за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі, Верховний суд зобов`язав податковий орган сплатити судовий збір.

При цьому, посилання заявника на правовий висновок Верховного Суду наведений у постанові від 02.05.2023 у справі №160/300/23 суддя вважає недоречним, адже у цій справі був інший предмет позову. Так, позовні вимоги контролюючого органу у справі №160/300/23 були заявлені безпосередньо про стягнення податкового боргу з відповідача до бюджету, шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

За таких обставин, Головне управління ДПС в Запорізькій області не звільняється від сплати судового збору за подання позову із вимогами іншого характеру (відмінного від стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

За змістом частин 1-3 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів із дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса у особи відсутня.

Згідно наявною в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді, а саме ухвала про залишення позовної заяви без руху була надіслана позивачу та його представнику в його електронний кабінет та доставлено 10.12.2024.

Останній день для усунення недоліків позову припадає на 20.12.2024, проте у встановлений судом термін, недоліки позовної заяви в повному обсязі виправлені не були.

Відповідно до ч.5 ст. 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Станом на 23.12.2024 до суду не надходило інших документів на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 10.12.2024. Також від позивача або його представника до суду не надходило заяв та клопотань про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви.

Оскільки, вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 10.12.2024 позивачем не виконано, а саме позивачем так і не надано до суду доказів сплати судового збору то на підставі п.1 ч.4 ст. 169 КАС України позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної служби України з Головного управління ДПС у Запорізькій області до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНОЛОГІЧНІ ПРОДУКТИ" про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом з доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 294, 295, 296 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова