Справа № 160/11891/24
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2024 року справа 160/11891/24

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Добродняк І.Ю., Головко О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 (головуючий суддя Ільков В.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виплату допомоги до дня незалежності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.05.2024 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправною невиплату допомоги до дня незалежності як учаснику бойових дій за 2023 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язати виплатити таку допомогу в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 позов задоволений.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказують, що відповідно до Постанови КМУ №754 від 21.07.2023, разова грошова допомога до дня незалежності в 2023 році виплачується учасникам бойових дій в розмірі 1000гр.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25.12.1998, учасникам бойових дій щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом 5 пункту 63 Закону України №79 від 28.12.2014 «Про внесення змін до Бюджетного Кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01.01.2015, прикінцеві і перехідні положення Бюджетного Кодексу України доповнені пунктами 17-27.

Зокрема в пункті 26 зазначено: Установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; статей 5, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; частин 1, 2 статті 9, статей 14, 22, 36, 37, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; частини 2 статті 12, пункту «ж» частини 1 статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров`я; статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; статті 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні»; статті 43 Гірничого закону України; статей 6-1, 6-2, 6-3, 6-4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань»; статті 4 Закону України «Про встановлення державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей»; Закону України «Про вищу освіту»; частини 1 статті 25, частини 2 статті 35, частини 4 статті 36, частини 5 статті 41, статті 57, частини 2 статті 61 Закону України «Про освіту»; абзацу 2 частини 6 статті 11, частин 1, 2, 5 статті 14, статті 21, абзаців 2-9 частини 1 статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту»; абзацу 1 частини 2, абзаців 2, 4, 5 частини 3 статті 18, абзацу 3 частини 4 статті 21, абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про позашкільну освіту»; частини 2 статті 14, абзацу 2 частини 6 статті 16, абзацу 2 частини 3 статті 30, частини 5 статті 35 Закону України «Про дошкільну освіту»; абзацу 2 частини 1 статті 26, статті 28 Закону України «Про зайнятість населення»; статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; частини 1 статті 25, статті 26 Закону України «Про дипломатичну службу»; частини 3 статті 22, частини 3 статті 29 Закону України «Про культуру»; статті 14 Закону України «Про Суспільне телебачення і радіомовлення України»; статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»; частини 3 статті 119, статті 250 Кодексу законів про працю України; частини 2 статті 13, частини 1 статті 14, абзацу 7 частини 2 статті 21 Закону України «Про театри і театральну справу»; абзаців 8, 9 частини 2 статті 28 Закону України «Про музеї та музейну справу»; частини 4 статті 19 Закону України «Про охорону праці»; частини 4 статті 23, частин 3, 19, 20, 29 статті 24, частини 3 статті 34 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність»; частин 3-5 статті 26 Закону України «Про фізичну культуру і спорт»; частини 3 статті 69, статті 129, частини 1 статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про безоплатну правову допомогу»; абзацу 5 частини 3 статті 5, частини 5 статті 19 Закону України «Про охорону дитинства»; абзацу 2 пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; другого речення частини 5 статті 6 Закону України «Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві»; абзацу 3 частини 2 статті 47 Закону України «Про професійно-технічну освіту»; частини 3 статті 15 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу»; частин 4-6 статті 14 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів»; частини 1 статті 25 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей»; Закону України «Про державну службу»; статті 16 Закону України «Про запобігання корупції»; частини 1 статті 21 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; абзаців 3, 4 підпункту 8 пункту 8 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації»; статті 9-1, абзаців 1, 2 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; частини 7 статті 21 Закону України «Про національну гвардію України»; абзацу 6 частини 3 статті 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; статей 6, 7 Закону України «Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою»; статті 81, частин 16-18 статті 86, пунктів 13, 14 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Рішенням Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020 визнано неконституційним окреме положення пункту 26 прикінцевих і перехідних положень Бюджетного Кодексу України в частині, яка передбачає що норми і положення статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав, що після прийняття рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020 учасники бойових дій мали право на щорічну допомогу до 5 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Законом України №2983 від 20.03.2023, який набув чинності з 15.04.2023, частина 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладена в такій редакції: «Щороку до дня незалежності учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про державний бюджет».

Верховний Суд в постанові від 05.03.2024 у зразковій справі №440/14216/23 про виплату допомоги до дня незалежності за 2023 рік, посилаючись на рішення Конституційного Суду України, зазначив, що встановлення пільг ветеранам війни, особам, на яких поширюється Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є одним із засобів реалізації державою конституційного обов`язку щодо забезпечення соціального захисту осіб, які захищали суверенітет і територіальну цілісність України. Держава не може в односторонньому порядку відмовитись від зобов`язання соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою по захисту суверенітету і територіальної цілісності. Невиконання державою соціальних зобов`язань перед ветеранами війни підриває довіру до держави. Соціальний захист ветеранів війни спрямований на забезпечення їм достатнього життєвого рівня. Обмеження або скасування пільг для ветеранів війни без рівноцінної заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави соціального захисту осіб, які її захищали. В разі зміни правового регулювання набуті ветеранами пільги чи інші гарантії соціального захисту повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації. Обмеження або скасування таких пільг, інших гарантій соціального захисту можливе лише в разі запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту. Забезпечення державою соціального захисту осіб, які захищали суверенітет, територіальну цілісність, недоторканність України, та членів їхніх сімей означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлюватись відсутністю фінансових можливостей держави. Верховний Суд дійшов висновку, що розмір щорічної допомоги особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не може бути зменшений.

З огляду на викладене, окружний суд правильно зобов`язав ГУ ПФУ в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 допомогу до дня незалежності як учаснику бойових дій за 2023 рік в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241 244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 без змін.

Постанова набирає законної сили з 20.12.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді І.Ю. Добродняк

судді О.В. Головко