Справа № 380/2148/24
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/2148/24 пров. № А/857/21528/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Матковської З.М., Коваля Р.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року, (прийняте суддею Карп`як О.О. у м.Львові, в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження) у справі № 380/2148/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 02.01.2024 року № 28; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області здійснити з 27.12.2023 розрахунок та виплату пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (далі - Закон № 3724-XII) з урахуванням всіх складових заробітної плати для призначення пенсії, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що відображені в довідках від 06.12.2023 року № 157 та 06.12.2023 року № 158, виданих Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією, з урахуванням раніше виплачених коштів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалене з підстав неповного з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального права. Зазначає, що позивачка після призначення пенсії державного службовця не заявляла бажання перевестись на пенсію на інших підставах. Призначену у 2017 пенсію державного службовця, позивачка жодного разу не отримала у період роботи на посадах державної служби відповідно до ст.37 Закону № 3724-XII. Зазначає, що з 29.06.2017 року почала отримувати пенсію за віком у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки продовжила працювати на посадах державної служби і після звільнення з роботи з 27.12.2023 року, звернулась за поновленням пенсії державного службовця з урахуванням заробітної плати за останнім місцем роботи, збільшеної порівняно з 2017 роком через збільшення власного окладу, стажу, рангу та інших виплат за високі досягнення в роботі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, при поновлені її пенсії має бути виконано нове обчислення, на умовах Порядку № 622. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 1 статті 311 КАС України призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 20.12.2012 року позивачці призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому згідно поданої заяви позивачки від 29.06.2017 року їй призначено пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Позивачка отримує пенсію згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 01.09.2023 звільнена із займаної посади державної служби.

Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація 06.12.2023 року видала довідку № 157 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 158 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесення до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби ОСОБА_1

27.12.2023 позивачка звернулася до Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про перерахунок пенсії, в якій просила нарахувати пенсію державного службовця відповідно до довідок про складові заробітної плати державного службовця, за її останнім місцем роботи, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Заяву позивачки за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та за наслідком цього розгляду 02.01.2024 року було винесено рішення про відмову у переході на пенсію за іншим Законом, яка надійшла через Веб портал електронних послуг, оскільки якщо пенсія призначена відповідно до ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», у період роботи на посадах державної служби в державних органах визначених Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» і виплачується в розмірі обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після звільнення з роботи виплата такої пенсії поновлюється. Перерахунок пенсії згідно із новими довідками відповідно до Закону України «Про державну службу» не передбачено…

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач уже реалізував своє право на призначення пенсії державного службовця на підставі п.10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, яким надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону № 3723-ХІІ за певних умов після 01.05.2016. Порядок та умови перерахунку пенсій регулюється статтями 41-45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак перерахунок у зв`язку з наданням довідок про заробітну плату працюючого державного службовця відсутній. Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку та виплати пенсії позивача на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 06.12.2023 №157 та №158.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на отримання позивачем пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, пунктів 10, 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII відповідачем не заперечується.

Спірним у цій справі є перерахунок пенсії державного службовця згідно заробітної плати відображеної у довідках від 06.12.2024 року №157, 158 виданих Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 року визначалися Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Частина перша статті 37-1 зазначеного Закону у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Проте, 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 законодавець делегував Уряду.

Правове регулювання Урядом зазначеного питання у період з 01 січня по 01 грудня 2015 року знайшло своє відображення у пунктах 4, 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Так, за правилами пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом №3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики (пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України № 865).

З 01.05.2016 постанова Кабінету Міністрів України № 865 втратила чинність відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до пункту 6 застосовується з 01.12.2015, виключено пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Так, вказаною постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця.

Отже, з 01.12.2015 по 01.05.2016 чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

10.12.2015 прийнято Закон України «Про державну службу» № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням. Закон № 889-VIII набув чинності 01.05.2016, а положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Натомість, у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих, державних службовців до яких не віднесено.

З урахуванням наведеного, підстави для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців відсутні, позаяк законодавство не регламентує ані права особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 555/2183/16-а, від 26.02.2020 у справі № 508/808/16-а, від 28.10.2020 у справі № 826/16182/18, від 22.04.2021 у справі № 712/10182/17, від 03.11.2021 у справі №373/2149/16-а.

Відсутність механізму перерахунку пенсії державним службовцям призначених за статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ була також предметом розгляду Конституційного Суду України.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022 визнано таким, що не відповідає Конституції України (неконституційним) положення підпункту 1 пункту 2 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII зі змінами.

Зокрема, в абзаці 4 пункту 5.6 мотивувальної частини рішення Конституційний Суд України також констатував, що розміри пенсій державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону № 3723, на відміну від розмірів пенсій, призначених на підставі інших нормативних актів, не підлягають перерахуванню.

Ураховуючи наведене, Конституційний Суд України зазначив, що сучасний стан законодавчого врегулювання з перерахунку розмірів пенсій суб`єкта права на конституційну скаргу та інших осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723, є не звичайною законодавчою прогалиною (лакуною), а законодавчим упущенням (legislative omission), наявність якого є порушенням Конституції України. Для розвитку, конкретизації та деталізації приписів статей 3, 8, 24, 46 Основного Закону України перерахунок розмірів пенсій обов`язково має бути внормований у законі, ухваленому Верховною Радою ( пункт 5.7 даного рішення).

Судом встановлено, що фактичною підставою для відмови у перерахунку пенсії згідно з Законом України «Про державну службу» з урахуванням довідки № 157, 158 від 06.12.2023 є те, що чинним законодавством не передбачено проведення перерахунку пенсії державним службовцям.

З урахуванням наведеного правового обґрунтування, колегія суддів погоджується із аргументами відповідача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 06.12.2023 року № 157 та 06.12.2023 року № 158, виданих Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією, оскільки чинне законодавство України не передбачає перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Як зазначено вище (з урахуванням рішення Конституційного суду України) прогалина в перерахунку розмірів пенсій державних службовців в залежності від дати призначення пенсії, обов`язково має бути внормована в законі, ухваленому Верховною Радою, а не за рахунок рішення суду у справі, оскільки законодавчо визначених підстав для цього немає.

Крім того, відповідно до пункту 13 розділу XV Прикінцеві положення № 1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається. Пенсії, призначені відповідно до зазначених законів, індексуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону, а також видатки на індексацію зазначених пенсій фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що порядок та умови перерахунку пенсій регулюється статтями 41-45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак перерахунок у зв`язку з наданням довідок про заробітну плату працюючого державного службовця відсутній.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про оскаржуване рішення пенсійного органу є правомірним, а тому підстави для перерахунку та виплати пенсії позивача на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 157, 158 від 06.12.2023 відсутні. Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у справі № 380/2148/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді З.М. Матковська

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 23.12.2024