Справа № 240/11626/24
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/11626/24

категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Малинської міської ради, Виконавчого комітету Малинської міської ради про визнання протиправним та сксаування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення Малинської міської ради від 19.01.2024 №44/03-32 "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва".

Зобов`язати Малинську міську раду надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Проте, відповідач рішенням від 19.01.2024 відмовив у наданні дозволу. Позивач вважає таке рішення протиправним, тому звернувся до суду.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 25.11.2024 до участі у розгляді справи залучено співвідповідача - Виконавчий комітет Малинської міської ради.

Відповідачі у відзиві просять у задоволенні позову відмовити, у зв"язку з відсутністю підстав для надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою .

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

22.12.2023 ОСОБА_1 подав на ім"я голови Малинської міської ради заяву, у якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель спільної часткової власності (пасовища та багаторічні насадження) власників земельних часток (паїв) бувшої Любовицької сільської ради.

Виконавчий комітет Малинської міської ради листом від 19.01.2024 відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель спільної часткової власності (пасовища та багаторічні насадження) власників земельних часток (паїв) бувшої Любовицької сільської ради.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Згідно із ч.2 ст.116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктами "а", "б" ч.1 ст.12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, розпорядження земельними ділянками комунальної власності територіальної громади м.Малин відноситься до повноважень Малиської міської ради.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з ч.1 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною 1 ст.47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Відповідно до ч.1-3 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Статтею 52 зазначеного Закону визначені повноваження виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради.

Зокрема, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Виконавчий комітет ради:

1) попередньо розглядає та схвалює проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, прогноз місцевого бюджету, проект місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради;

2) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників;

3) має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб (ч.1,2 ст.52).

Виходячи з наведених правових норм в контексті спірних правовідносин вбачається, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність належить до виключних повноважень Житомирської міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. При цьому рішення, дії або бездіяльність міської ради щодо надання земельних ділянок можуть бути оскаржені до суду.

Тобто, приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією, у даному випадку, Малинської міської ради, а не її виконавчого комітету.

Таким чином, Виконавчий комітет Малинської міської ради, надаючи відповідь на заяву позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, вийшов за межі наданих повноважень, а отже, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України та Законом України "Про місцеве самоврядування", без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, що свідчить про протиправність дій щодо розгляду заяви позивача.

Таким чином, оскільки заяву позивача розглянуто не уповноваженим органом, оскільки вирішення питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність не належить до повноважень виконавчого комітету, позов у цій частині підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій Виконавчого комітету Малинської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.12.2023 .

В той же час, як зазначалося вище, за приписами Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність вирішуються на сесії міської ради з прийняттям відповідного рішення .

Порядок передачі земельних ділянок у власність передбачений ст.118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Тобто розгляд заяви заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматися у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади.

Водночас, Земельним кодексом України визначено чіткий алгоритм розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок та вичерпний перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Разом з тим, Малинська міська рада повинна була винести розгляд заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення конкретної земельної ділянки на сесію та за результатами розгляду такої прийняти рішення, яким надати дозвіл на розроблення такого проекту землеустрою або відмовити у його наданні з відповідним обґрунтуванням.

Проте, питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу не було вирішено у встановленому законом порядку, не було прийнято жодного акта ради, як суб`єкта земельних правовідносин, у формі рішення.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач не розглянув заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою належним чином та не прийняв обґрунтованого рішення у відповідності до вимог Земельного кодексу України, а тому, в даному випадку, відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не здійсненні належного розгляду заяви позивача, як того вимагає ст.118 Земельного кодексу України, оскільки вищезазначеними нормами права не закріплено за суб`єктом владних повноважень права утримуватись від прийняття відповідного рішення за результатом розгляду питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмовляти у задоволенні заяви листом.

Вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Малинської міської ради від 19.01.2024 №44/03-32 "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" задоволенню не підлягають, оскільки лист не є рішенням суб"єкта владних повноважень. Більш того, такий лист надано позивачу Виконавчим комітетом Малинської міської ради.

В абзаці 10 п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Враховуючи, що лист Виконавчого комітету Малинської міської ради від 19.01.2024 №44/03-32 не є рішенням Малинської міської ради "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", з огляду на встановлене судом порушення прав позивача, що полягають у неналежному розгляді його заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, суд для повного захисту прав позивача вважає за необхідне позов задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності Малинської міської ради щодо не розгляду заяви позивача від 23.12.2023 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у встановленому порядку та зобов`язання Малинську міську раду розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняти рішення відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

З огляду на те, що відповідачем не розглянуто заяву позивача у визначений законом спосіб, рішення за наслідками її розгляду не прийнято, судом не вирішується питання наявності чи відсутності права надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково.

Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Малинської міської ради (пл. Соборна, буд.6а,м. Малин, Коростенський р-н, Житомирська обл.,11601. РНОКПП/) , Виконавчого комітету Малинської міської ради (пл. Соборна, буд.6а, м. Малин, Коростенський р-н, Житомирська обл., 11601, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Малинської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.12.2023 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Визнати протиправною бездіяльність Малинської міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.12.2023 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у встановленому порядку.

Зобов"язати Малинську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2023 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняти рішення відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Малинської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Малинської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос

24.12.24