Справа № 200/7433/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року Справа№200/7433/24

Cуддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач) в якому просить: скасувати рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії від 25.06.2024 № 41; визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.09.1984 до 29.12.2022, як трудового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18.06.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах.

Позов обґрунтований тим, що 18.06.2024 позивач звернувся через ВЕБ-Портал Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразку про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком 2 до якої додав, на його переконання, всі необхідні скановані документи.

Відповідачем розглянуто заяву відповідно до принципу екстериторіальності та Рішенням від 25.06.2024 № 41 відмовлено позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

Позивач вказує, що своїм рішенням відповідач не в повній мірі дослідив всі надані документи, та вважає, що він взагалі не досліджував їх, а саме: відповідно до трудової книжки від 09.07.1990 НОМЕР_1 ОСОБА_1 почав свою трудову діяльність з навчання у СПТУ-16 з 01.09.1984 по 17.07.1986 за спеціальністю слюсар по контрольно-вимірювальних приладах і автоматиці 3 розряду. Після навчання з 24.07.1996 та до 29.12.2022 ОСОБА_1 працював по спеціальності на підприємствах м. Краматорську Донецької області. Зазначає, що не згоден із незарахуванням певних періодів роботи до пільгового стажу за Списком №2 та з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії, доданих до неї документів та наявних у Пенсійному фонді відомостей, до страхового стажу зараховано усі періоди трудової та іншої його діяльності позивача, що дають право на призначення даного виду пенсії. Таким чином, страховий стаж позивача склав 36 років 3 місяці 22 дні. Разом з тим, уточнююча довідка про пільговий характер роботи позивачем не надана. Тому стаж роботи за списком 2 становить 4 роки 8 місяців 11 днів. Дані про стаж за списком 2 взяті згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу та відомостей про атестацію робочих місць. З огляду на викладене, органом Пенсійного фонду прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а також додаткових документів, які підтверджують пільговий характер роботи.

У зв`язку із чим просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою від 28.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 .

Як встановлено судом на підставі наявних матеріалів справи, позивач 18.06.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Рішенням Головного управління ПФУ в Вінницькій області від 25.06.2024 № 41 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У рішенні вказано, що страховий стаж для визначення права на призначення пенсії становить, становить 36 років 3 місяці 22 дні. стаж роботи за Списком 2 становить 4 роки 8 місяців 11 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу роботи зараховано всі періоди. Уточнююча довідка про пільговий характер роботи заявником не надана. Стаж роботи за Списком 2 становить 4 роки 8 місяців 11 днів. (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу та відомостей про атестацію робочих місць).

Як вбачається з Форми РС-право відповідачем зараховано до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 2 наступні періоди: з 01.01.2011 по 30.05.2011, 01.02.2016 по 13.11.2016, 01.12.2016 по 19.03.2017, 01.04.2017 по 22.04.2018, 01.05.2018 по 26.06.2018, 01.07.2018 по 21.07.2018, 01.08.2018 по 30.06.2020.

Відповідно до наданих матеріалів справи судом встановлено наступне.

З трудової книжки НОМЕР_1 , що видана на ім`я позивача 23.07.1986, та НОМЕР_1 від 12.02.2014 за спірний період вбачаються наступні записи:

з 01.09.1984 по 17.07.1986 навчався у СПТУ-16 за спеціальністю слюсар по контрольно-вимірювальних приладах і автоматиці;

з 24.07.1986 по 24.04.1987 працював у енергоцехі слюсарем ремонтником 3 розряду на підприємстві СКМЗ ім. Орджонікідзе;

з 10.05.1987 по 28.05.1989 проходив службу у рядах радянській армії;

з 27.03.1990 по 21.12.2007 на посадах слюсар по контрольно-вимірювальних приладах і автоматиці у Краматорському металургійному заводі ім. Куйбишева;

з 21.01.2008 по 12.01.2012 на посадах слюсар по контрольно-вимірювальних приладах і автоматиці;

з 04.12.2012 по 12.02.2014 на посадах слюсар по контрольно-вимірювальних приладах і автоматиці у ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод»;

з 13.02.2014 по 10.08.2020 на посадах слюсар по контрольно-вимірювальних приладах і автоматиці у ТОВ «Краматорський феросплавний завод»;

з 12.05.2021 по 29.12.2022 працював ливарником пластмаси (з 12.05.2021 по 31.10.2021); слюсарем-ремонтником (з 01.11.2021 по 29.12.2022).

Відповідно до наданого витягу Форми РС-право вищевказані періоди роботи не зараховано до пільгового стажу позивача у повному обсязі, а саме лише з 01.01.2011 по 30.05.2011, 01.02.2016 по 13.11.2016, 01.12.2016 по 19.03.2017, 01.04.2017 по 22.04.2018, 01.05.2018 по 26.06.2018, 01.07.2018 по 21.07.2018, 01.08.2018 по 30.06.2020.

Спірним питанням даних правовідносин є не врахування відповідачем до пільгового стажу позивача періодів його навчання/роботи, а також відмова призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах, відповідно до заяви про призначення пенсії.

Перевіряючи спірне рішення відповідача на відповідність критеріям визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Нормами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

П. 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637.

П. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що всі записи про роботу в спірні періоди внесені у трудову книжку, вчинені чітко та зрозуміло. Суд звертає увагу, що відповідач не мав зауважень до оформлення трудової книжки позивача, та записів в ній.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Проте, зі змісту оскаржуваного рішення не вбачається, що управлінням було надано належну оцінку всім наданим позивачам документам. З рішення взагалі не вбачається які періоди не зараховано до пільгового стажу та за яких підстав, та на підставі яких документів. Відповідач при ухваленні оскаржуваного рішення не вирішував питання, щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача спірних періодів, тобто не зарахував, без належної мотивації.

Судом встановлено, що факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії підтверджується насамперед записами у трудовій книжці позивача.

Відомості про роботу у спірні періоди вказані у трудовій книжці, виконано чітко та зрозуміло, зауважень у відповідача не викликали. Відповідно повинні бути зараховані до пільгового стажу позивача.

Відомості, що відповідач пропонував позивачу надати додаткові документи, суду не надані.

Судом встановлено, що на час звернення позивача за призначенням пенсії та прийняття оскаржуваного рішення відповідачем не надана оцінка документам які були надані позивачем.

Таким чином, спірне рішення відповідача не відповідає 1, 3, 5- 8 критеріям визначеним у ч.2 ст.2 КАС України, відповідно є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, суд вказує, що додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 №159/4178/16-а.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18).

Також слід зазначити, що у випадку, якщо подані позивачем документи про призначення пенсії було недостатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи позивача та не надав доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що призвело до порушення прав останнього, суд вважає за необхідне зобов`язати повторно розглянути заяву позивача відповідачем.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.09.1984 до 29.12.2022, як трудового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, то суд зазначає, що зазначені дії були вчиненні шляхом прийняття спірного рішення відповідачем, тому ця вимога охоплюється задоволенням вимоги про скасування спірного рішення.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, відповідно ч. 1, 3, 8 ст. 139 КАС України. Таким чином, суд вважає за можливе покласти судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 255, 262, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вулиця Зодчих, 22, Вінниця, Вінницька область, 21005, ) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 41 від 25.06.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення з 18.06.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.06.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням записів трудових книжок НОМЕР_1 від 23.07.1986 та НОМЕР_1 від 12.02.2014, та із врахуванням висновків суду.

У іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн.

Повний текст рішення складено 24.12.2024.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова