Справа № 520/35341/24
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

24 грудня 2024 року справа № 520/35341/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Ширант А.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом заборони відповідачу, його посадовим особам вчиняти певні дії щодо заявника: переміщення до військової частини з метою проходження військової служби в Збройних Силах України до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі щодо оскарження дій (бездіяльності), щодо мобілізації та зобов`язання вчинити певні дії.

При розгляді зазначеної заяви, вбачаються підстави для її направлення за підсудністю до іншого суду, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку (ч.ч. 1, 3 ст.150 КАС України).

Вимоги про зміст і форму заяви про забезпечення визначені приписами ч. 1 ст. 152 КАС України.

Водночас, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (п. 1 ч. 1 ст. 153 КАС України).

У ч. 1 ст. 25 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Тобто, якщо предметом адміністративної справи є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

З огляду на предмет позову, у даному випадку, застосуванню підлягають положення ч.1 ст.25 КАС України (територіальна підсудність справи за вибором позивача).

У поданій заяві визначено зареєстрованим місцем проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, суд звертає увагу на те, що місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень, до якого в майбутньому будуть звернені позовні вимоги, - ІНФОРМАЦІЯ_1 (Добропілля) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) є: АДРЕСА_3 .

Отже, розгляд поданої заяви, як і вирішення подальшого спору за місцезнаходженням сторін, має здійснюватися окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на Донецьку область (Донецький окружний адміністративний суд).

В той же час заявник звернувся із цією заявою до Харківського окружного адміністративного суду, повноваження якого згідно Додатку № 1 до Указу Президента України від 16.11.2004р. №1417/2004 "Про утворення місцевих та апеляційних адміністративних судів, затвердження їх мережі" розповсюджуються на територію Харківської області.

За таких обставин та враховуючи те, що місцезнаходженням сторін є м. Добропілля, Донецька області, дана заява не підсудна Харківському окружному адміністративному суду, оскільки її розгляд має здійснюватись за правилами територіальної підсудності окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на Донецьку область (Донецьким окружним адміністративним судом).

У ч. 3 ст. 9 КАС України передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених ст.ст. 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Отже, порушення окружним адміністративним судом правил предметної, територіальної або інстанційної підсудності є підставою для скасування судового рішення (у даному випадку заяви) з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи та заяви, які йому предметно, територіально або інстанційно не підсудні, і зобов`язує його направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Приписами ч. 6 ст. 7 КАС України визначено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

З огляду на те, що правовідносини щодо порушення правил територіальної юрисдикції при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову до його подання не врегульовані наведеними приписами, суд, з урахуванням положень ч. 6 ст. 7 КАС України, вважає за необхідне застосувати у даному випадку приписи п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, згідно яких у випадку належності справи до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає відповідну адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду.

Отже, оскільки подана заява підсудна іншому суду, суд вважає за необхідне передати її на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 7, 9, 22, 29, 150, 152, 153, 243, 248, 318 КАС України,

УХВАЛИЛА:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання передати за підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.А. Ширант