Справа № 932/7483/24
Суддя: Цитульський В. І.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/7483/24
Провадження №2а/932/176/24
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕ НЕ М УК РА ЇН И

20 грудня 2024 року Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ у складі головуючого судді Цитульського В.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа поліцейський 2 взводу 7 роти 1 батальйону полку 1 управління патрульної поліції в місті Києві капрал поліції Слесар Дмитро Валерійович про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа поліцейський 2 взводу 7 роти 1 батальйону полку 1 управління патрульної поліції в місті Києві капрал поліції Слесар Дмитро Валерійович про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА№2881592 від 21.08.2024.

Ухвалою від 07 вересня 2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Стислий виклад позиції позивача.

Відносно позивачки складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 11 ст. 121 КУпАП та стягнення з неї штрафу за правопорушення, яке скоєне 21 серпня 2024 року, за порушення правил перевезення дітей передбачених п.21.11.б ПДР. З ухваленою постановою не погоджується, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 11 ст. 121 КУпАП. Її дитина перебувала у автокріслі та була пристебнута під час руху. Частина 11 зазначеної статті передбачає повторність вчиненого правопорушення, проте доказів притягнення позивача протягом року за тією ж статтею не надано. Працівник поліції без будь-яких доказів склав постанову, неправомірно притягнувши позивачку до адміністративної відповідальності.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. За фактом вчинення позивачем правопорушення була складена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності. З боку інспектора не було порушено процедуру розгляду справи. На підтвердження порушення позивачем вимог п.21.11.б ПДР відповідно до статті 251 КУпАП та статті 77 КАС України до суду надано DVD диск із зафіксованим фактом вчинення адміністративного правопорушення, нагрудної камери.

Представник позивача подав відповідь на відзив, де зазначив, що відповідачем не спростоване твердження позивача щодо неправильної кваліфікації адміністративного правопорушення. Крім того диск наданий до відзиву не містить факту зупинки позивача, де було б видно що дитина знаходиться не в автокріслі. Машина позивачки перебуває на тротуарі та не рухається, отже стверджувати, о позивачем вчинене правопорушення передбачене ч.11 ст. 121 КУпАП не можливо.

Третя особа про розгляд справи повідомлена належним чином, однак пояснень на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суддя вирішує справи не підставі наявних документів.

Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно з оскаржуваною постановою серії ЕНА№2881592 від 21.08.2024 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Lexus RX 350 р.н. НОМЕР_1 по вул. Січових Стрільців у місті Києві, здійснила перевезення непристебнутої дитини в автокріслі, чим порушила п.21.11.б ПДР, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.11 ст. 121 КУпАП.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає що вона складена безпідставно.

Судом досліджено DVD диск з відеозаписом адміністративного правопорушення наданий представником відповідача.

Норми права застосовані судом.

Пунктом п. 21.11(б) ПДР встановлена заборона перевезення дітей, зріст яких менше 145 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу.

Адміністративна відповідальність за порушення вказаних правил передбачена ч.10, ч.11 ст. 121 КУпАП відповідно.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Мотиви та висновки суду.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушила вимоги п.21.11.б ПДР, порушення правил перевезення дітей , що не досягли 12 років без ременя безпеки, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.11 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 , керуючи 21 серпня 2024 року автомобілем Lexus RX 350 р.н. НОМЕР_1 , перевозила дітей в автомобілі ростом менше 145 см без використання дитячих утримуючих систем.

З наданого відеозапису вбачається, що автомобіль позивача перебуває на тротуарі та не рухається. Відповідач стверджує, що відео почалося одразу після зупинки, черезх що у позивача не було часу відстібнути дитину. Однак дана обставина жодним чином не підтверджується.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 КУпАП протягом року. При цьому у відзиві на позов відповідач не навів будь-яких контраргументів щодо цього.

Цитування у відзиві реплік позивача, що зайняло майже сторінку, не є доказом вчинення нею адміністративного правопорушення, та є безпідставним, оскільки діалог позивача з інспектором зафіксований на відео.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 11 ст. 121 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення нею вимог п.21.11.б ПДР не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Керуючись ст. 55,62 Конституції України, ст.ст. 6-10, 12, п. 1 ч. 1 ст. 20, ст. 22, ч. 1 ст. 25, ст.ст. 72-77, 79, 90, 139, ч. 1 та ч. 4 ст. 189, п. 2 ч. 1 ст. 241, ст.ст. 242-246, 250, 251, 255, 271, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 2881592 від 21.08.2024 винесену поліцейським 2 взводу 7 роти 1 батальйону полку 1 управління патрульної поліції в місті Києві капралом поліції Слесарем Дмитром Валерійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 11 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Цитульський