Справа № 160/5259/20
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2024 року

м. Київ

справа №160/5259/20

адміністративне провадження №К/990/2574/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Стрелець Т.Г., судді Шарапи В.М., розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції заяву Меламеда Вадима Борисовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року

у справі № 160/5259/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі також - відповідач), у якому просила: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непоновлення їй пенсії, визнати протиправним і скасувати рішення про відмову у поновленні їй пенсії, викладене в листі відповідача від 7 квітня 2020 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинити певні дії та провести поновлення виплати позивачці пенсії з 7 жовтня 2009 року на вказаний нею банківський рахунок відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

2. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2020 року позов задоволений частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в поновленні виплати пенсії за віком позивачці; визнано протиправним та скасовано рішення відповідача, викладене в листі від 7 квітня 2018 року №0400-030-8/1515387, яким відмовлено позивачці в поновленні виплати пенсії за віком; зобов`язано відповідача провести поновлення виплати пенсії за віком позивачці з 2 квітня 2020 року на вказаний нею банківський рахунок відповідно до норм Закону №1058-IV, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів. В іншій частині позову відмовлено.

3. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2021 року апеляційну скаргу рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2020 року у справі № 160/5259/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

4. Верховний Суд постановою від 18 травня 2022 року касаційну скаргу Меламеда В.Б. в інтересах ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2021 року скасував. Ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непоновлення ОСОБА_1 пенсії, визнав протиправним і скасував рішення про відмову у поновленні їй пенсії, викладене у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 7 квітня 2020 року. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплати ОСОБА_1 пенсії з 7 жовтня 2009 року на вказаний нею банківський рахунок відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з виплатою компенсації втрати частини доходів. В іншій частині позовних вимог відмовив.

5. 28 серпня 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Меламед В.Б., подане у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якому позивачка просить зобов`язати Управління у місячний строк подати звіт про виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року.

6. Звертаючись із заявою про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у цій справі Меламед В.Б. в інтересах ОСОБА_1 вказує, що на виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року відповідачем, зокрема, протиправно не виплачується позивачці пенсія за період з 07 жовтня 2009 року по теперішній час на вказаний нею банківський рахунок; протиправно не включено в розрахунок пенсії та в розрахунок боргу за період з 07 жовтня 2009 року по теперішній час індексацію, надбавки до пенсії передбачені положеннями статей 27, 28, частиною другою, третьою статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV та постанов Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2020 року № 251 та від 20 лютого 2019 року № 124 в редакціях дійсних на момент нарахування пенсії позивачці (19 жовтня 2022 року); протиправно не включено до розрахунку пенсії 15-річний понаднормовий стаж, відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV.

7. В обґрунтування вказаної заяви Меламед В.Б. в інтересах ОСОБА_1 вказує, що бездіяльність відповідача щодо невиконання обов`язку, встановленого постановою Верховного Суду від 18 травня 2022 року, є протиправною та дискримінаційною щодо позивачки, як представника групи громадян України, які постійно мешкають за кордоном.

8. Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2024 року заяву Меламеда В.Б., подану в інтересах ОСОБА_1 , про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протягом 60 днів з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 160/5259/20.

9. 05 липня 2024 року до Верховного Суду надійшов звіт про виконання постанови Верховного суду від 18 травня 2022 року у справі № 160/5259/20 (далі також- Звіт). Вказаний Звіт мотивований тим, що пенсію позивачці поновлено з 07 жовтня 2009 року та нараховано 89 153,74 грн, у тому числі компенсацію втрати частини доходів у сумі 587,03 грн.

За відсутності заяви про виплату пенсії на банківський рахунок виплату пенсії ОСОБА_1 скеровано через підприємство поштового зв`язку № 49106. Однак, з 01 травня 2023 року виплату пенсії припинено згідно зі статтею 49 Закону № 1058- IV у зв`язку з тривалим її неотриманням.

Крім того, Управління звертає увагу, що представник ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок її пенсії на банківський рахунок, однак у задоволенні такої заяви було відмовлено, у зв`язку з невідповідністю останньої вимогам Додатку 1 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 р. № 662) (далі - постанова КМУ № 1596 або Порядок № 1596), а саме: відсутня печатка банківської установи та прізвище, ім`я, по батькові, підпис представника банку.

Іншої заяви про перерахування пенсії на банківський рахунок станом на теперішній час від ОСОБА_1 не надходило.

З огляду на вищезазначене, Управління наголошує, що постанова Верховною Суду від 18 травня 2022 року виконана у межах покладених судом зобов`язань.

10. 10 липня 2024 року від представника ОСОБА_1 - Меламеда В.Б. надійшло заперечення на поданий Управлінням Звіт, яке мотивовано тим, що розмір поновленої Управлінням на виконання рішення суду пенсії не відповідає положенням Закону № 1058- IV, а саме статтям 28 та 42 цього Закону (розмір пенсії не проіндексований, не нараховані надбавки до пенсії). Крім того, ОСОБА_1 наголошує, що пенсія протиправно не виплачується на банківський рахунок позивачки і додатково зазначає на можливості подання такої заяви через представника у випадку, якщо пенсіонер проживає за кордоном.

11. Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2024 року вказаний вище Звіт призначено до розгляду в судовому засіданні на 10 вересня 2024 року о 14 годині 30 хвилин.

12. У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Шарапи В.М., який входить до складу колегії суддів, розгляд звіту перенесено на 17 вересня 2024 року о 14 год. 30 хв.

13. Протокольною ухвалою, постановленою у судовому засіданні, що відбулося 17 вересня 2024 року о 14 год. 30 хв, Суд рекомендував Управлінню подати письмову позицію протягом 10 днів стосовно заперечень на Звіт, які подані Меламедом В.Б .

14. У судовому засіданні, що відбулося 15 жовтня 2024 року Суд рекомендував Управлінню висловити позицію стосовно клопотання представника позивача про накладення штрафу на керівника Управління та винесення Судом окремої ухвали.

15. Протокольною ухвалою, постановленою в судовому засіданні 12 листопада 2024 року, Суд, враховуючи позицію учасників справи, вирішив продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження.

16. 04 жовтня 2024 року від Управління надійшли додаткові пояснення до Звіту. Відповідач зазначає, що згідно рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 до події та/або факту застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце, тому Управління поновило виплати пенсії позивачу 07 жовтня 2009 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного станом на жовтень 2009 року. Крім того, Управління вказує, що наведені представником позивача вимоги щодо обчислення розміру пенсії з урахування індексації, 15-річного понаднормового стажу, інших підвищень є підставою для звернення до суду із новим позовом і не можуть бути предметом розгляду в межах заяви, поданої у порядку статті 382 КАС України.

Щодо вимоги поновлення виплати пенсії на банківський рахунок Управління зазначає, що підставою у відмові перерахування пенсійних виплат ОСОБА_1 на банківський рахунок є неналежне (не у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках» від 30 серпня 1999 року № 1596 у редакції постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ» від 22 вересня 2016 року № 662) (далі - постанова КМУ № 1596 або Порядок № 1596) оформлення заяви про перерахування пенсії на банківський рахунок, що надійшла від ОСОБА_1 . Відповідач вказує, що вимоги законодавства щодо належного оформлення документів, зокрема, при поданні відповідної заяви, мають бути дотримані з боку представника позивача.

17. 14 жовтня 2024 року від представника позивачки надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача. Зазначені заперечення ОСОБА_1 обґрунтовує наявністю загальних проблем процесу судового контролю в порядку статті 382 КАС України, а саме правової невизначеності у питанні тлумачення судових рішень, відсутності правової визначеності щодо форми та суті звітів про виконання судових рішень суб`єктами владних повноважень тощо. Крім того, представник позивачки зазначає, що не погоджується з твердженням відповідача про те, що вимоги щодо обчислення розміру пенсії з урахування індексації, 15-річного понаднормового стажу, інших підвищень є підставою для звернення до суду із новим позовом, оскільки зазначене, на його думку, суперечить положенням Закону № 1058-ІV.

Також ОСОБА_1 наголошує, що відповідачем неправильно здійснено розрахунок суми компенсації втрати частини доходів і наводить власний розрахунок індексу споживчих цін, зазначаючи, що лише за листопад 2009 року сума компенсації має становити 2029 грн.

На підставі вищезазначеного, представник позивачки стверджує, що постанова Верховного Суду від 18 травня 2022 року у цій справі залишається невиконаною, у зв`язку із чим просить накласти штраф на начальника Управління і постановити окрему ухвалу для вжиття заходів і усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

18. 08 листопада 2024 року від Управління надійшли доповнення до поданого звіту, в яких відповідачем зазначено, що позивачці розмір нарахованої заборгованості по пенсії становить 228290,96 грн, а загальна сума компенсації, з урахуванням раніше нарахованих сум складає 23209,45 грн. Крім того, Управління вказує, що виплату пенсії поновлено на банківський рахунок, реквізити якого надано представником позивачки, однак вказані кошти позивачкою не отримані, оскільки зазначений рахунок закритий.

19. 11 листопада 2024 року від Меламеда В.Б. в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання, з вірним, на її думку, розрахунком сум пенсії та компенсації втрати частини доходів.

20. 12 листопада 2024 року від Меламеда В.Б. в інтересах ОСОБА_1 також надійшло повідомлення про те, що Управління помилково вважає закритим її банківський рахунок, на підтвердження чого надає чек про перерахування коштів на вказаний рахунок.

21. 18 листопада 2024 року від Управління надійшли пояснення, де відповідач зазначає, що розрахунок пенсії не є предметом розгляду в межах контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у цій справі. Крім того, Управління акцентує увагу на тому, що згідно вимог Порядку № 1596 ним сформовано список на зарахування пенсійних виплат позивачці на її поточний рахунок. Вказане, на думку відповідача, свідчить про повне виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року.

22. 21 листопада 2024 року від представника позивачки надійшли заперечення на додаткові пояснення, де повторно зазначено про неправильний розрахунок Управлінням сум пенсії та компенсації втрати доходів, які підлягають виплаті. Крім того, акцентовано увагу на тому, що для прискорення отримання пенсійних коштів і усунення необхідності перевірки попереднього рахунку, її представником 12 листопада 2024 року подано до Управління заяву про виплату коштів на новий банківський рахунок.

23. Оцінюючи повноту та належність виконання рішення Верховного Суду, враховуючи зміст та мотиви поданого Звіту, Суд вказує наступне.

24. Конституція України гарантує обов`язковість судового рішення, що є однією з основних засад судочинства (пункт 9 частини другої статті 129 Основного Закону); держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

25. Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у Доповіді про правовладдя, ухваленій на її 86-му пленарному засіданні, яке відбулося 25- 26 березня 2011 року [CDL-AD(2011)003rev], зазначила, що «юридична визначеність» вимагає додержання принципу res judicata, що в тому числі охоплює виконання остаточних рішень судів (пункт 46).

26. Судовий контроль є одним з найефективніших способів забезпечення виконання судових рішень, оскільки є гарантією дотримання закону та прав інших суб`єктів; дозволяє мінімізувати можливість зловживань; стимулює зобов`язану особу виконувати судові рішення добровільно та без застосування до неї відповідних санкцій; передбачає можливість застосування додаткових заходів для виявлення реальних перешкод у виконанні судового рішення, зокрема шляхом реагування на це окремими судовими рішеннями; сприяє підвищенню рівня довіри суспільства до судової системи.

27. Схожі праві висновки зроблені Конституційним Судом України у рішенні у справі за конституційною скаргою Приватного підприємства „Генеральний будівельний менеджмент" про відповідність Конституції України (конституційність) пункту 2 частини другої, частини третьої статті 321 Господарського процесуального кодексу України (щодо гарантування захисту прав і свобод особи за рішенням Європейського суду з прав людини) від 14 лютого 2024 року № 1-р(ІІ)/2024.

28. Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

29. Згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

30. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

31. Отже, з указаних законодавчих положень вбачається, що суд може вжити заходів реагування в контексті судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

32. Разом з тим Суд зауважує, що такі заходи судового контролю застосовуються в разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо зазначені в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

33. Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 30 червня 2022 року у справі № 826/9960/15, а також Верховним Судом в ухвалах від 11 серпня 2020 року у справі №160/3586/19 та від 17 вересня 2024 року у справі №200/3958/19-а.

34. Усталеною судовою практикою також сформовано правову позицію, відповідно до якої для застосування інституту судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

35. Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, або встановлення нового строку подання звіту, або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком.

36. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 травня 2021 року у справі № 9901/598/19.

37. Слід також зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

38. Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

39. Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

40. В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

41. За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

42. Крім того, Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

43. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

44. Як вбачається з резолютивної частини постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 160/5259/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непоновлення ОСОБА_1 пенсії, визнано протиправним і скасовано рішення про відмову у поновленні їй пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 7 жовтня 2009 року на вказаний нею банківський рахунок відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з виплатою компенсації втрати частини доходів.

45. Дослідивши поданий Управлінням звіт про виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 160/5259/20 разом із доповненнями колегія суддів встановила, що на виконання зобов`язання, покладеного відповідною постановою, Управлінням було поновлено з 07 жовтня 2009 року виплату призначеної пенсії та здійснено нарахування, в тому числі з компенсацією втрати доходів. Нараховану пенсію перераховано на банківський рахунок позивачки, згідно з поданою заявою.

46. Водночас, із заперечень ОСОБА_1 на поданий Управлінням звіт, слідує, що позивачка не погоджується із правильністю та розміром нарахованої на виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року позивачу пенсії, зокрема, вважає за необхідне включення до такого розміру 15-річного понаднормового стажу, надбавок, передбачених Законом № 1058-ІV, та індексації.

47. Аналізуючи поданий Управлінням звіт, зокрема в частині тверджень представника позивачки про невірний розрахунок розміру пенсії, колегія суддів зазначає, що у постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року справі № 160/5259/20 не вирішувалося питання щодо зобов`язання поновити позивачці пенсію у відповідному розмірі, з огляду на те, що Суд у цій справі, головним чином, вирішував питання права пенсіонера, яка є громадянкою України та проживає за межами України, зокрема, в Державі Ізраїль, на поновлення виплати призначеної пенсії, з огляду на ухвалення Конституційним Судом України рішення № 25-рп/2009, а також аналізував питання обмеження виплати пенсії певними строками та право пенсіонера на звернення із заявою про поновлення пенсії до органу пенсійного фонду через свого представника.

48. Зі змісту постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року не вбачається, що вимоги стосовно зарахування набутого позивачкою 15-річного понаднормового стажу, відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV; включення позивачки до кола осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії, які заявник визначає невиконаними Управлінням, не були предметом розгляду цієї справи та не оцінювалися Судом у процесі її розгляду.

49. Крім того, стосовно необхідності, за твердженням ОСОБА_1 , зарахування до розміру поновленої пенсії сум індексації, колегія суддів зазначає, що вказана вимога була розглянута Верховним Судом, водночас Суд вказав, що така є передчасною, а тому задоволенню не підлягає. Суд також зазначив, що у разі незгоди з діями відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для нарахування індексації та її розмірів позивачка не позбавлена права звернутися за захистом своїх прав до суду. З огляду на це, підстави для визнання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року справі № 160/5259/20 невиконаною у цій частині відсутні.

50. Таким чином, вимоги, щодо яких ОСОБА_1 просить вжити заходи судового контролю, зокрема, щодо індексації - не були задоволені Судом, щодо зарахування 15-річного понаднормового стажу, врахування надбавок та включення позивачки до кола осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії - не були заявлені в межах вказаної справи, тому у Суду немає підстав вважати, що відповідач не виконує та(або) ухиляється від виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у цій частині.

51. Щодо неналежного, на думку ОСОБА_1 , розміру пенсії, що їй нарахована, колегія суддів вказує, що Верховний Суд, вирішуючи питання прийняття звіту про виконання судового рішення в ухвалі від 27 січня 2022 року у справі № 2а-10/2007 (за результатами розгляду якої було зобов`язано орган, що виплачує пенсію, здійснити перерахунок пенсії у розмірі 50 % пенсії по інвалідності померлого годувальника), враховуючи доводи заявника про невірний розрахунок органом пенсійного фонду розміру пенсійних виплат, вказав, що розмір пенсії за наслідками її перерахунку не є предметом судового контролю у цій справі, натомість може бути предметом оскарження рішень, дій (бездіяльності), вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України.

52. З огляду на це, Верховний Суд звертає увагу представника позивача на те, що перевірка правомірності прийняття (вчинення) рішень, дій чи бездіяльності суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду може бути здійснена судом через механізм, регламентований статтею 383 КАС України, згідно із частиною першою якої особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

53. Крім того, Суд також враховує, що вимоги поданої ОСОБА_1 у порядку статті 382 КАС України заяви аналогічні до позовних вимог, що заявлені та вже вирішені у межах справи № 160/20628/23.

54. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/20628/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року у розмірі меншому ніж мінімальний розмір пенсії та без урахування страхового стажу понад 20 років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року з урахуванням мінімального розміру пенсії та страхового стажу понад 20 років. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

55. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/20628/23 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нездійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію ОСОБА_1 за період з 07 жовтня 2009 року по момент фактичної виплати та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію за період з 07 жовтня 2009 року по момент фактичної виплати та в цій частині прийнято нову постанову про закриття провадження по справі.

56. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/20628/23 залишено без змін.

57. Зазначена постанова набрала законної сили з огляду на ухвалу Верховного Суду від 10 червня 2024 року у справі №160/20628/23, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі № 160/20628/23.

58. Вищевказане свідчить, що в межах справи №160/20628/23 вже вирішено, зокрема, питання розміру пенсії, поновленої ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року, (не меншому ніж мінімальний та з урахування страхового стажу понад 20 років) та додатково підтверджує те, що такі вимоги не можуть бути предметом судового контролю у межах справи № 160/5259/20.

59. На підставі вищезазначеного, Суд доходить висновку про прийняття звіту Управління, поданого 05 липня 2024 року на виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року (з урахуванням доповнень), в частині покладених на Управління зобов`язань щодо поновлення та нарахування призначеної ОСОБА_1 пенсії з 07 жовтня 2009 року.

60. Щодо виконання покладених на Управління зобов`язань в частині перерахування поновленої та нарахованої ОСОБА_1 пенсії на банківський рахунок, колегія суддів вказує таке.

61. Статтею 47 Закону №1058-VI визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

62. Право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю позивача, оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.

63. Отже, пенсія виплачується через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

64. Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках урегульований постановою КМУ № 1596.

65. Пунктом 1 цієї постанови визначено, що остання визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках.

66. Згідно із пунктом 2 постанови КМУ № 1596, уповноваженими банками є банки, визначені відповідно до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1231.

67. Відповідно до пункту 6 постанови КМУ № 1596 одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

68. При цьому абзац 2 пункту 6 постанови КМУ № 1596 визначає, що для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 269 та від 20 березня 2022 року № 332, за виключенням осіб, зазначених в абзаці вісімнадцятому пункту 2 цього Порядку, уповноваженим банком є АТ "Ощадбанк".

69. Згідно пунктів 8- 10 Порядку №1596 поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті. Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку. Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку. Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

72. Таким чином, органи Пенсійного фонду України уповноважені здійснювати виплату пенсії через поточні рахунки в банках. У такому разі підставою для виплати пенсії є належним чином оформлена заява про виплату пенсії на відкритий в банківський рахунок, яка, відповідно до пункту 10 Порядку №1596, може бути подана пенсійному органу двома шляхами, а саме: заявником до органу Пенсійного фонду; шляхом звернення до уповноваженого банку.

73. Крім того, згідно пунктів 12 - 19 Порядку №1596 органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду України та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

Списки подаються одночасно на паперових і магнітних (електронних) носіях, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цього пункту.

Під час централізованого перерахування коштів списки подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України та Мінсоцполітики.

На підставі складених документів Пенсійний фонд України та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів.

74. Згідно пояснень Управління, що подані 18 листопада 2024 року, на виконання зазначених положень Порядку № 1596 сформовано список на зарахування пенсійних виплат позивачці на її поточний рахунок. Однак поточний рахунок, який зазначено представником позивача у заяві про виплату пенсії - закритий, тому належні позивачці кошти не виплачено.

75. 21 листопада 2024 року від представника ОСОБА_1 - Меламеда В.Б. надійшло клопотання, де зазначено, що для прискорення отримання пенсійних коштів і усунення необхідності перевірки попереднього рахунку ним подано заяву із зазначенням реквізитів нового банківського рахунку в АТ "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , який є перевіреним і готовим для зарахування коштів. Меламед В.Б. запевнив, що відповідну заяву було подано відповідачу 12 листопада 2024 року.

76. 05 грудня 2024 року від Управління надійшли додаткові пояснення, де зазначено, що заборгованість по пенсії була перерахована 22 листопада 2024 року на рахунок ОСОБА_1 та повернута у зв`язку із закриттям рахунку №.

77. Враховуючи зазначене, Суд зауважує, що Управлінням повторно здійснено зарахування нарахованих ОСОБА_1 сум пенсії на рахунок №, без урахування заяви Меламеда В.Б. , у якій зазначені реквізити нового банківського рахунку в АТ "Ощадбанк".

78. Беручи до уваги викладене, Суд констатує факт невиконання відповідачем постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 160/5259/20 в частині виплати поновленої 07 жовтня 2019 року пенсії ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок.

79. З огляду на це, Суд вважає доцільним у межах судового контролю зобов`язати відповідача подати новий звіт про виконання судового рішення в цій частині.

80. При цьому, Суд звертає увагу Управління на необхідність перевірки поданої Меламедом В.Б. заяви про виплату пенсії на банківський рахунок на предмет відповідності вимогам Порядку №1596 щодо способу її подання та форми.

81. Щодо тверджень відповідача, зазначених у додаткових поясненнях, поданих 04 жовтня 2024 року, щодо необхідності особистого подання заяви про виплату пенсії на банківський рахунок, Суд зазначає таке.

82. Верховний Суд неодноразово зазначав, що: виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні або відсутність міжнародного договору, ратифікованого Верховною Радою України; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами, що також передбачено в статті 46 Конституції України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №815/1226/18, постанови Верховного Суду від 20 січня 2022 року у справі №280/4551/21, від 04 липня 2022 року у справі №380/22572/21 від 24 липня 2023 року у справі №280/6637/22).

83. Крім того, Верховним Судом у постанові від 20 січня 2022 року у справі №280/4551/21 сформовано правовий висновок, згідно якого: «подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку №22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 та від 16 грудня 2020 року №25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку №22-1.

84. Вказаний правовий висновок застосований Верховним Судом також і у постанові від 24 липня 2023 року у справі №280/6637/22, де Суд вказав, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів. З огляду на це, колегія суддів у цій справі наголосила, що вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.

85. Щодо вимог, заявлених ОСОБА_1 у запереченнях на додаткові пояснення відповідача від 04 жовтня 2024 року, а саме стосовно необхідності накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штрафу, а також винесення окремої ухвали і направлення її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, колегія суддів вказує таке.

86. Так, приписами частин другої та третьої статті 382 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

87. Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19 та в ухвалі від 04 жовтня 2022 року у справі №200/3958/19-а вказав, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

88. Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду. Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, Верховний Суд не вбачає наявності таких підстав.

89. Приймаючи до уваги те, що Судом під час розгляду справи не встановлено фактів, які б свідчили про умисне ухилення саме начальника Управління від виконання рішення суду у дані справі, Суд не знаходить підстав для накладення штрафу на керівника Управління.

90. Подібний підхід щодо застосування положень частини другої статті 382 КАС України викладений Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 27 січня 2022 року у справі № 2а-10/2007, від 31 січня 2022 року у справі №442/3936/17, від 06 вересня 2022 року у справі №754/12702/14-а та від 24 червня 2024 року у справі № 380/2458/21.

91. Крім того, Суд також відхиляє клопотання представника позивача про винесення окремої ухвали, оскільки у відповідності до статті 249 КАС України винесення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, і на даному етапі розгляду заяви ОСОБА_1 . Суд не знаходить підстав для її постановлення. При цьому Суд зауважує, що підставою для постановлення ухвали, в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України, є, зокрема, задоволення заяви про визнання протиправними дій, рішень чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду (поданої в порядку статті 383 КАС України), зловживання процесуальними правами або порушення процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 355, 359, 370, 382 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04 липня 2024 року про виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 160/5259/20 в частині поновлення та нарахування ОСОБА_1 пенсії з компенсацією втрати частини доходів з 07 жовтня 2009 року.

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у прийнятті звіту від 04 липня 2024 року про виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 160/5259/20 в частині покладених на Управління зобов`язань щодо перерахування пенсії на банківський рахунок ОСОБА_1 .

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий строк для подання звіту про виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 160/5259/20 в частині покладених на Управління зобов`язань щодо перерахування пенсії на банківський рахунок ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протягом двох місяців з дня отримання цієї ухвали подати до Верховного Суду звіт про виконання постанови Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 160/5259/20 у відповідній частині разом з письмовими доказами на підтвердження повного виконання судового рішення.

Відмовити у задоволенні клопотання Меламеда Вадима Борисовича, поданого в інтересах ОСОБА_1 , про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відмовити в задоволенні клопотання Меламеда Вадима Борисовича, поданого в інтересах ОСОБА_1 , про винесення окремої ухвали і направлення її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді: Т.Г. Стрелець

В.М. Шарапа