Справа № 505/4522/24
Суддя: Дзюбинський А. О.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/4522/24
Провадження № 2-а/505/92/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року місто Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Дзюбинського А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Негрескул Д.О.,

представника позивача адвоката Осокіна С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Котовського міськрайонного суду Одеської області справу в порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 20250 від 04.12ю2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

Позиція позивача

13.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови № 20250 від 04.12.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що позивач повістку про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував та немає жодних доказів, що така повістка була йому направлена. Посилається на відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, оскільки позивач не знав про існування вказаної вище повістки.

Зазначає, що факт не отримання позивачем повістки, підтверджується тим, що на корінці повістки, а також у будь-яких документах відсутній підпис позивача про отримання повістки.

Вказує про те, що факт звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 та прибуття 28.11.2024 для подачі заяви про надання відстрочки від призову, свідчить про те, що він дійсно не знав про існування повістки.

Посилається на недодержання вимог ст. 245, 251, 252 КУпАП щодо неповного дослідження обставин справи, відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення та невірну оцінку доказів.

Зазначає позивач також, що положення Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16.05.2024 року № 560 є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу на час подання позову в сумі 10000 грн.

Позиція відповідача

ІНФОРМАЦІЯ_4 20.12.2024 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в справі 505/4522/24, долучити до матеріалів справи належним чином засвідчені копії документів постанови № 20250 від 04.12.2024 та протоколу № 1796 від 04.12.2024 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, копію повістки сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 08.10.2024 року № 448295, копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (Ф.119), копію конверта Укрпошти з трек-номером 119, копію довідки про причини повернення/досилання (Ф.20) з відмітками повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою», інформацію з АІКС «Оберіг» щодо місця проживання відповідача.

Посилається на ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до якої визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема відповідно до абз. 1 п. 1 вказаної статті під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, та відповідно до абз. 3 п. 3 сказаної статті під час мобілізації громадяни у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідач зазначає, що процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 16.05.2024 року № 560 (далі Постанова № 560).

Вказує що згідно із п. 30-2 постанови № 560 повістки можуть надсилатися військовозобов`язаним засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, та відповідно до п. 41 постанови № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних, за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Зазначає, що позивач не повідомив відповідача про причини неявки за повісткою, отже позивач не прибув у строк, визначений у повістці без поважних причин, вказує, що позивач був відсутній за зазначеним нім місцем проживання більше трьох днів, отже повинен був в силу чинного законодавства проявити обачність та самостійно дізнатись, чи не надходила на його адресу повістка, що він не зробив, бо байдуже відносився до виконання ним військового обов`язку в запасі.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу було розподілено, відповідно до вимог ст. 18, 31 КАС України, судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Дзюбинському А.О.

Ухвалою суду від 16.12.2024 адміністративний позов прийнято до розгляду, призначено розгляд справи на 17.12.2024 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України, відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, а також задоволено заяву позивача про витребування доказів належним чином засвідчених копій матеріалів про притягнення позивача до адміністратвиної відповідальності.

17.12.2024 у судове засідання з`явився представник позивача. Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, позивач та відповідач не з`явились.

У зв`язку із ненадходженням витребуваних судом доказів від відповідача, на підставі ч. 1 ст. 223, п. 4 ч. 2 ст. 205 КАС України, розгляд справи відкладено до 23.12.2024.

23.12.2024 відповідачем у справі надіслано відзив на позов із копіями документів щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

ІІІ. Позиції сторін у судовому розгляді

У судовому засіданні представник позивача адвокат Осокін С.Ю. підтримав заявлений позов, з підстав наявності обставин, зазначених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Указане згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей повістки № 448295 відповідача зобов`язано з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 18.10.2024 для уточнення даних. Відповідно до форми 107П АТ «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням № 119 відповідачу відправлено документ «Повістка 08.10.2024 №448295 на 1 арк., згідно форми Ф.20 причиною повернення рекомендованого поштового відправлення є відсутність адресата за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 )

Головним спеціалістом управління ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 04.12.2024 складено протокол № 1796 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу 04.12.2024 під час дії особливого періоду, мобілізації та військового стану до ІНФОРМАЦІЯ_3 прибув військовозобов`язаний ОСОБА_1 , перевіркою встановлено, що відповідно до п. 30, п. 30-1 , п. 30-2 , п. 30-3 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період», затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було згенеровано повістку № 448295 про виклик громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 18.10.2024 року. Повістку направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , засобами АТ «Укрпошта», але конверт був повернутий із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Зазначено, що відповідно до вимог ч. 2 п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період» вважається, що повістка була належним чином вручена ОСОБА_1 . Не зважаючи на вказані обставини ОСОБА_1 в зазначений в повістці час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 без з поважних причин, та продовжував свою протиправну діяльність аж до 04.12.2024 року, коли він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказується, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1КУпАП. У графі зауваження та пояснення особи, яка притягається до відповідальності, зазначено «Не згоден» та поставлено підпис, також підпис міститься в графі щодо отримання другого примірник постанови.

Постановою № 20250 від 04.12.2024, винесеною тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що складає 17000 грн.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить відомості про обставини викладені у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення. Постанова містить відомості про отримання позивачем постанови 05.12.2024 із зазначенням прізвища, ініціалів та підпису.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено з 24.02.2024 ввести в Україні воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та такий воєнний стан діє і до теперішнього часу.

Отже, станом на 04.12.2024, тобто на дату вчинення інкримінованого позивачеві адміністративного правопорушення діяв особливий період.

За змістом ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зняттю з військового обліку призовників у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку. При цьому взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Так, відповідно до наданого відповідачем витягу позивач стоїть на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 як солдат, вид обліку: рядовий, сержантський і старшинський склад, вік 28 років.

Частиною 3 статті 210-1КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є бланкетною нормою, а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, за порушення яких особа притягається до адміністративної відповідальності.

Так, постанова про притягнення до адміністратвиної відповідальності позивача містить відомості, про порушення вимог частин 1, 3, 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зокрема, абзацом 2 ч. 5 вказаної статті зазначено, що Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Порядок надіслання повісток визначено Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінеті Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (далі Порядок).

Зокрема, абзацом 3 підпункту 2 ст. 41 вказаного Порядку, визначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день проставлення у поштовому повідомленні, зокрема, відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання позивача на необізнаність щодо необхідності явки до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Іншими словами, на переконання суду, органи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки несуть відповідальність за надсилання військовозобов`язаному відповідних повісток. Той факт, що позивач не отримав кореспонденцію, надіслану йому на зареєстровану адресу місця проживання, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права військовозобов`язаного були порушені. Нормами вказаного Порядку, прийнятого на виконання ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», закладено презумпцію обізнаності військовозобов`язаного у разі надіслання повісток підрозділами ТЦК та СП за зареєстрованим (зазначеним військовозобов`язаним) місцем проживання.

Прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 28.11.2024 з метою подачі заяви про відстрочку від мобілізації, суд не сприймає як обставину, що доводить факт необізнаності про необхідність з`явитись за повісткою для уточнення даних 18.10.2024. Таке твердження позивача не є логічним, між двома обставинами відсутній причинно-наслідковий зв`язок, наявність одної обставини не свідчить про наявність стверджуваної другої обставини.

Окрім того, суд вважає неналежним доказом особистої явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 28.11.2024, відповідно до кутового штампа про прийняття заяви про відстрочку від мобілізацію, зважаючи на наявність в додатку до вказаної заяви копії договору про надання правової допомоги від 08.11.2024 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; подача заяви через представника. Разом з тим, обставина явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 28.11.2024, не обґрунтовує вимоги позивача щодо неправомірності притягнення позивача до адміністратвиної відповідальності.Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем позивача притягнуто за всебічного дослідження обставин справи, наявності доказів вчинення адміністративного правопорушення, а відтак підстав для задоволення позовних вимог немає.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог позивача, відсутність витрат відповідача, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. 210-1, 251, 268, 283,284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 80, 90, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скасування постанови № 20250 від 04.122024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, та закритті провадження про адміністративне правопорушення, відмовити повністю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.12.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1

Представник позивача: адвокат Осокін Сергій Юрійович, адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_3

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4

Суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ