Справа № 380/18350/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік та призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити із військового обліку ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований та постійно проживає на адміністративній території, яка відносить до ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_1 пройшов військово - лікарську комісію у ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ), проте жодних копій документів йому протиправно не було надано. Відповідно до записів у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_1 відповідно до ст. 18. п. 1 абз. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» було зараховано в запас як військовозобов`язаного, а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 був визнаний «непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний» за гр. І ст. 62 наказу МОУ № 402. Незважаючи на вказані обставини, 12.06.2023 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 визнаний «придатний до військової служби» на підставі гр. ІІ наказу МОУ № 402. Вказує, що позивач не давав згоди на мобілізацію та не виявив бажання проходити військову службу. Позивач вважає дії відповідача з взяття його на військовий облік та призов на військову службу під час мобілізації протиправними, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 14.08.2023 вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 28.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, та поновлено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом; залучено ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву не подав.

Третя особа отримала копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Правом подання пояснення на позовну заяву не скористалася.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військове звання солдат, склад рядовий, військово-облікова спеціальність 901074А, категорія 2. 17.07.2020 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 визнаний непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час за гр. І ст. 62в наказу МОУ № 402. Призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_10 зарахований у запас 17.07.2020.

Згідно з п. 13 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_1 взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_11 17.07.2020.

ОСОБА_1 звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 зі скаргою від 12.06.2023 про те, що 12.06.2023 о 08:30 год працівники ІНФОРМАЦІЯ_12 без пояснень і представлення особи затягнули ОСОБА_1 в бус і завезли у військкомат, надали документи для проходження військової комісії. В Золочівському ТЦК комісії не проходив. Вказав, що йому немає 25 років і мобілізації не підлягає.

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 12.06.2023 повідомив, що з початку оголошення загальної мобілізації військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_13 не з`явився. Перебуваючи у м. Львові 12.06.2023 військовозобов`язаний ОСОБА_1 не мав із собою військово-обліковий документ, відповідно із військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 проїхав до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де потрібно було визначити військово-облікові ознаки громадянина ОСОБА_1 . 12.06.2023 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 був визнаний придатний до військової служби за мобілізацією на підставі гр. ІІ наказу МОУ № 402 від 2008 року. Відповідно до перебування на військовому обліку військовозобов`язаний ОСОБА_1 був переданий до ІНФОРМАЦІЯ_14 та 12.06.2023 був включений у поіменні списки військової команди НОМЕР_2 .

Вважаючи дії щодо його взяття на облік та призову на військову службу під час мобілізації протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (далі Закон № 389-VIII, в редакції станом на час виникнення спірних відносин), воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі Указ № 69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII, в редакції станом на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною 5 статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Згідно з частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

- допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

- призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

- військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

- військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

- резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До видів військової служби, згідно із частиною шостою статті 2 Закону № 2232-XII відноситься:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 2232-XII у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.

До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність.

До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.

Пунктом 2 частини першої статті 37 Закону № 2232-XII встановлено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.

За змістом частини першої статті 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», від призову на строкову військову службу звільняються громадяни України, які, зокрема, визнані особами з інвалідністю або за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

Згідно зі статтею 18-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану призов на строкову військову службу не проводиться. Під час дії воєнного стану призовні комісії утворюються для розгляду питань щодо: організації та проведення медичного огляду осіб, які перебувають на військовому обліку призовників та досягли 27-річного віку, взяття їх на військовий облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку; направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, для проходження випробувань та складання вступних іспитів або прийняття рішення про відмову в такому направленні.

Відповідно до пункту 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 за № 921 (далі - Порядок № 921), чинного на момент взяття позивача на військовий облік, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них тощо.

Додатком № 1 до Порядку № 921 є Правила військового обліку призовників та військовозобов`язаних (далі - Правила), пунктом 1 яких встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

- перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України;

- прибувати за викликом районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ)), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;

- не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу військового комісара районного (міського) військового комісаріату, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районних (міських) військових комісаріатів;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району;

- особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади;

- негайно повідомляти районним (міським) військовим комісаріатам (органам СБУ) за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;

- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) військових комісаріатів документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Як було встановлено судом вище, відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військове звання солдат, склад рядовий, військово-облікова спеціальність 901074А, категорія 2.

17.07.2020 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 визнаний непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час за гр. І ст. 62в наказу МОУ № 402. Призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_10 зарахований у запас 17.07.2020.

Згідно з п. 13 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_1 взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_11 17.07.2020.

Отже, саме ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_1 взятий на військовий облік.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами щодо визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік ОСОБА_1 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити із військового обліку ОСОБА_1 .

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що позивачем заявлено позов до неналежного відповідача, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 не вчиняв дій щодо взяття на військовий облік ОСОБА_1

Тобто, у даному випадку за правилами ст. 48 КАС України суд першої інстанції може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги допустити заміну первісного відповідача належним або залучити як другого відповідача.

Поряд з цим, за вимогами закону за відсутності відповідного клопотання позивача, суд позбавлений можливості залучити в якості належного відповідача.

Отже, при вирішенні даної справи по суті суд виходить з того, що у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Аналогічну правову позицію з питання неналежного відповідача у справі висловив Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 в справі № 803/1252/17.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік ОСОБА_1 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити із військового обліку ОСОБА_1 , оскільки позов заявлено до неналежного відповідача, вході розгляду справи стороною позивача не було заявлено клопотання про заміну належного відповідача належним, або залучення до участі у справі належного співвідповідача.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

За даними тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 17.07.2020 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 на підставі п. 1 ст. 18 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» визнаний непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час за гр. І ст. 62в наказу МОУ № 402. Призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_10 зарахований у запас 17.07.2020.

Як вже встановлено судом у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1

міститься відмітка від 17.07.2020 про взяття на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_11 . Також призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_10 зарахований у запас 17.07.2020.

Отож за даними тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 позивач станом на період призову під час мобілізації мав статус військовозобов`язаного, визнаного непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Згідно з вимогами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу можуть бути призвані громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (статті 20, 22 цього Закону), однак призов здійснюється за різних підстав для різних категорій осіб по військовому обов`язку.

Указом Президента України № 1153/2008 від № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі по тексту іменовано Положення № 1153/2008).

Підпунктом 1 пункту 252 Положення № 1153/2008 передбачено, що у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону № 3543-XII, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи позивачем не надано жодних доказів, які вказують про те, що він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, як військовозобов`язаний за підставами, які визначені також у ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII) та як заброньована особа на період мобілізації.

З урахуванням приведених положень законодавства суд відхиляє доводи позивача, що позивач не має статусу військовозобов`язаного, а тому не підлягає мобілізації.

З матеріалів справи також вбачається, що 12.06.2023 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 був визнаний придатний до військової служби за мобілізацією на підставі гр. ІІ наказу МОУ № 402 від 20008 року.

Відповідно до перебування на військовому обліку військовозобов`язаний ОСОБА_1 був переданий до ІНФОРМАЦІЯ_14 та 12.06.2023 був включений у поіменні списки військової команди НОМЕР_2 .

Щодо твердження позивача про те, що на момент його призову позивачу було 24 роки, а тому він не міг бути мобілізований без його добровільної згоди, то суд наголошує, що оскільки станом на дату виникнення спірних правовідносин та призову під час мобілізації на особливий період позивач, мав статус військовозобов`язаного, а тому вказані посилання позивача, є необґрунтованими.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправності дій ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку.

Відповідно жодних підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо його призову по мобілізації немає.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Під час судового розгляду справи судом не встановлено ознак протиправності рішень відповідачів в контексті спірних правовідносин. Натомість, доводи позивача, зазначені у позовній заяві є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено ст. 139 КАС України не передбачено, а тому такі слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сидор Н.Т.