Справа № 140/6731/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/6731/24 пров. № А/857/27768/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року в справі № 140/6731/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Андрусенко О. О.,

час ухвалення рішення 26 вересня 2024 року,

місце ухвалення рішення м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач-2), Військової частини НОМЕР_1 (далі В/ч НОМЕР_1 , відповідач-3), Військової частини НОМЕР_2 (далі В/ч НОМЕР_2 , відповідач-4), про

- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо встановлення посадового окладу при призначенні позивача на посаду наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №46, без застосування показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022, який складав 2481,00 грн та зобов`язання відповідача-1 внести накази (зміни до наказів) щодо встановлення посадових окладів позивачу за час проходження військової служби, виходячи із визначеного тарифного коефіцієнта за посадою, відповідно до Додатку 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова №704) із застосуванням показника прожиткового мінімуму на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн та 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн;

- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 31.07.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн, на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн. для встановлення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до визначених тарифних коефіцієнтів згідно Додатків 1, 14 Постанови №704; визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ненарахування та невиплати одноразових виплат грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2023 роки, із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн та на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн та відповідного тарифного коефіцієнту при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням, та зобов`язання відповідача-2 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 26.02.2022 по 31.07.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн, на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифних коефіцієнтів, згідно Додатків 1,14 Постанови №704, з урахуванням раніше виплачених сум з утриманням належних податків та зборів, зобов`язання відповідача-2 нарахувати та виплатити одноразові виплати грошову допомогу на оздоровлення за 2022 та за 2023 роки із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн та 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн відповідно для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності та тарифного коефіцієнту та з утриманням належних податків та зборів з врахуванням раніше виплачених сум;

- визнання протиправною бездіяльності В/ч НОМЕР_1 щодо встановлення посадового окладу при призначенні позивача на посаду наказами командира В/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.02.2023 №4 та від 01.10.2023 без застосування показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023, який складав 2684,00 грн та зобов`язання відповідача-3 внести накази (зміни до наказів) щодо встановлення посадових окладів позивачу за час проходження військової служби, виходячи із визначеного тарифного коефіцієнта за посадою, відповідно до Додатку 1 Постанови №704 із застосуванням показника прожиткового мінімуму на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн та 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн;

- визнання протиправною бездіяльності В/ч НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення за період з 01.08.2023 по 26.04.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 в сумі 2481,00 грн, на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн та на 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн для встановлення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до визначених тарифних коефіцієнтів згідно Додатків 1,14 Постанови №704, визнання протиправною бездіяльності В/ч НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати одноразових виплат грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024 роки, одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2014 № 460 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн. та відповідного тарифного коефіцієнту при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням, зобов`язання відповідача-4 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 01.08.2023 по 26.04.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 в сумі 2481,00 грн, на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн. та на 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифних коефіцієнтів, згідно Додатків 1,14 Постанови №704, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів, зобов`язання відповідача-4 нарахувати та виплатити одноразові виплати грошову допомогу на оздоровлення 2024 рік, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 та 2024 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2014 № 460 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 в сумі 3028,00 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності та відповідного тарифного коефіцієнту та з утриманням належних податків та зборів з врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) грошового забезпечення за період з 26.02.2022 по 19.05.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2023 роки, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки доказів, що станом на час прийняття Постанови № 704, пункт 4 передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом па 1 січня календарного року (але менше 60 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 1З, 14.

Проте, 24.02.2018 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 21.01.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та пункту 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Отже, з 24.02.2018 змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовим званням, а саме: замість розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року передбачено використання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 у період з 26.02.2022 по 14.02.2023 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_8 , а у період з 14.02.2023 по 26.04.2024 у В/ч НОМЕР_1 , що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_3 (а.с. 29-33), витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.02.2022 №42 (а.с. 86), витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14.02.2023 №39 (а.с. 87), витягами з наказів командира В/ч НОМЕР_1 від 14.02.2023 №4, від 26.04.2024 №121 (а.с. 66-68).

При цьому судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 , у період проходження позивачем військової служби з 26.02.2022 по 14.02.2023, перебував на фінансовому (грошовому) забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_9 , також В/ч НОМЕР_1 , в якій проходив військову службу позивач в період з 15.02.2023 по 01.08.2023, перебувала на фінансовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_6 від 20.09.2024 №1106 (а.с. 82), довідкою про доходи від 16.05.2024 №ВФЗ/202 (а.с. 22), довідкою про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення від 09.05.2024 №ВФЗ/19 (а.с.22 зворот), картками особового рахунку військовослужбовця за 2022-2023 роки (а.с. 62-63), відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору (а.с .16-17).

Цими ж відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору (а.с .16-17) підтверджено і те, що під час проходження позивачем військової служби у період з 01.08.2023 по 26.04.2024 у В/ч НОМЕР_1 виплату грошового забезпечення здійснювала саме В/ч НОМЕР_2 .

Як вбачається з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.02.2022 №42 солдата ОСОБА_1 призначено на посаду стрільця 1 взводу охорони відділення охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_10 та встановлено посадовий оклад у сумі 2730,00 грн. (а.с. 86). Також відповідно до наказів командира В/ч НОМЕР_1 від 14.02.2023 №4 та від 01.10.2023 №249 позивачу з 14.02.2023, з 01.10.2023 встановлено посадовий оклад - 2820,00 грн (а.с. 66, 69).

Крім того, картками особового рахунку військовослужбовця за 2022-2023 роки та довідкою В/ч НОМЕР_1 від 04.05.2024 №1181 підтверджено, що ОСОБА_1 у вересні 2022 року було виплачено грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 13268,70 грн, у травні 2023 року 21657,98 грн, а у березні 2024 року 21934,35 грн. (а.с. 24, 62-63)

Також відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 26.04.2024 №121 позивачу виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 та 2024 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 (а.с.68).

Позивач, вважаючи порушеним право на належний розмір грошового забезпечення, звернувся до суду із даним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі - Закон 2011-XII).

Окрім того, цей Закон встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно частин першої - третьої статті 9 Закону 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Так, 30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців (далі - Постанова № 704).

Відповідно до пункту 10 Постанови № 704 ця постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 у редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Водночас у пункті 1 приміток Додатку 1 до Постанови № 704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

У примітці Додатку 14 Постанови № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

З 24 лютого 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), якою пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Як зазначалося вище, Постановою №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Надалі, 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - Постанова № 103), якою внесено зміни до Постанови № 704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції: установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14» (пункт 6 Постанови № 103).

Постанова №103 набула чинності 24 лютого 2018 року.

Отож на момент набрання чинності Постановою № 704 (01 березня 2018 року) пункт 4 вже був викладений в редакції змін, викладених згідно з пунктом 6 Постанови № 103, відповідно передбачав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Водночас текст примітки, зокрема, додатків 1, 14 до Постанови № 704 - у зв`язку з прийняттям Постанови № 103 - не змінився, відповідно виникла неузгодженість тексту примітки з положеннями пункту 4 Постанови № 704 в редакції, викладеній згідно з пунктом 6 Постанови № 103.

Кабінет Міністрів України постановою від 28 жовтня 2020 року № 1038 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2006 р. №1644 і від 30 серпня 2017 р. № 704» виправив цю неузгодженість, виклавши, зокрема, примітку до додатку 1 до Постанови № 704 в новій редакції: « 1. Посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень. ». В аналогічній редакції викладена також і примітка додатку 14 до Постанови № 704.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

Відтак з дати ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 відновилася первинна редакція пункту 4 Постанови № 704, тобто та, яка була до внесення змін згідно з пунктом 6 Постанови № 103. Текст примітки до додатку 1 до Постанови № 704 в цьому контексті суттєвого значення вже не має, адже акцентується головним чином на тексті пункту 4 Постанови № 704, а надто на розмірі розрахункової величини - прожитковому мінімумі для працездатних осіб.

В цій справі позивач оспорює правомірність нарахування і виплати йому грошового забезпечення, а також виплат, які обраховуються з грошового забезпечення, за період з 26.02.2022 по 19.05.2023.

Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 25.02.2022 №42 ОСОБА_1 з 25.02.2022 встановлено посадовий оклад у сумі 2730,00 грн. (а.с.86 ), тобто 1762,00 х 1,55 (прожитковий мінімум на 01.01.2018 х 1,55 тарифний коефіцієнт згідно з додатком 1 до Постанови №704 (4 тарифний розряд), з урахуванням заокруглення), а згідно картки особового рахунку (а.с. 63) оклад за військовим званням «солдат» визначено у розмірі 530,00 грн, тобто також виходячи з розміру прожиткового мінімуму, установленого на 01.01.2018, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт.

Також наказом командира В/ч НОМЕР_1 від 14.02.2023 №4 позивачу з 14.02.2023 встановлено посадовий оклад - 2820,00 грн, тобто 1762,00 х 1,6 (прожитковий мінімум на 01.01.2018 х 1,6 тарифний коефіцієнт згідно з додатком 1 до Постанови №704 (5 тарифний розряд), з урахуванням заокруглення) (а.с. 66).

Натомість статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2481,00 грн; статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 01 січня прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2684,00 грн.

Колегія суддів зазначає про те, що застосування згаданих нормативних актів було предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема, у постанові від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, у якій написано, з-поміж іншого, таке: « на думку колегії суддів зазначення у пункті 4 Постанови №704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.

Разом з цим, колегія суддів наголошує на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

При цьому колегія суддів зазначає, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

У свою чергу, Закон України від 14 листопада 2019 року № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі - Закон № 294-IX) та Закон № 1082-IX таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року на 2020 та 2021 роки, відповідно, не містять.

Тобто, положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року до 01 січня 2020 року - набрання чинності Законом № 294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Так, частина третя статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи на те, що з 01 січня 2020 року положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1082-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах:

(1) з 01 січня 2020 року положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів; .

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величиною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням».

Такий самий підхід Верховний Суд застосував також у постановах від 31 серпня 2022 року у справі №120/8603/21-а, від 16 листопада 2022 року у справі №120/648/22-а, від 04 січня 2023 року у справі № 640/17686/21, від 10 січня 2023 року у справі № 440/1185/21.

Більш того, правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21 відображена також у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 400/6214/21, спір у якій - подібно до цієї справи - стосувався перерахунку і виплати грошового забезпечення військовослужбовця за період з 29 січня 2020 року по 06 листопада 2020 року відповідно до пункту 4 Постанови № 704 у зв`язку з ухваленням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18.

У справах, про які мовиться вище, правовий висновок Верховного Суду про те, що з 01 січня 2020 року розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, побудований головним чином - як випливає з їх змісту - на принципі подолання правової колізії, за яким перевагу у застосуванні має нормативний акт вищої юридичної сили.

Враховуючи вимоги позивача, а саме період, за який він просив перерахувати і доплатити йому грошове забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, колегія суддів вважає, що правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21, від 12 вересня 2022 року у справі №500/1813/21, від 19 жовтня 2022 року у справі №400/6214/21, має бути врахований при застосуванні положень пункту 4 Постанови № 704 при вирішенні також і цієї справи.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2024 року у справі № 240/16735/21, в якій сформовано висновок щодо застосування пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 у редакції від 29 січня 2020 року у правовідносинах, які, зокрема, стосувались нарахування і виплати грошового забезпечення військовослужбовцю за період з 29 січня 2020 року по 07 квітня 2021 року.

За обставинами цієї справи, підстави для перерахунку грошового забезпечення позивача виникли у зв`язку із набранням чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 та зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.

Отже, на переконання колегії судді, посадовий оклад позивача, його оклад за військовим (спеціальним) званням як військовослужбовця, мав би визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (а не "на 1 січня 2018 року").

Аналогічний підхід до правозастосування висловлений Верховним Судом у постанові від 15 березня 2024 року в справі № 420/6572/22, який в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів враховується судом під час вирішення наведеного спору.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року в справі № 140/6731/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 23 грудня 2024 року.