Справа № 160/29049/24
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНТАНА ГРУП" до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області, третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії,-
31.10.2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНТАНА ГРУП" до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області, третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС 1242 (ТСЦ МВС №1242) щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІНТАНА ГРУП» в перереєстрації транспортного засобу автомобіля CITROEN BERLINGO кузов № НОМЕР_1 на нового власника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНТАНА ГРУП»;
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне. Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНТАНА ГРУП» набуто право власності на автомобіль марки CITROEN BERLINGO кузов № НОМЕР_1 у зв`язку із виконанням умов договору фінансового лізингу №DNLGFLOWW56WB-1 від 13.10.2021 року, укладеного з АТ КБ «Приватбанк». Позивач зазначає, що після складання та підписання акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу було оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а також надано пакет документів для переоформлення автомобіля на ім`я позивача. Позивач зазначає, що у жовтні 2024 року представник підприємства звернувся до відповідача з питання перереєстрації автомобіля на своє ім`я позивача, проте отримав відмову з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника АТ КБ «Приватбанк» (попереднього власника). Разом з тим, позивач вважає таку відмову протиправною та вказує на те, що відповідачем не було враховано те, що право власності на транспортний засіб, стосовно якого подана заява про перереєстрацію, перейшло до позивача на підставі договору фінансового лізингу, а суб`єктом звернення про реєстрацію транспортного засобу був новий власник, а не попередній (боржник) АТ КБ «Приватбанк». При цьому, позивач вказував на те, що стосовно автомобіля відсутні будь-які записи про обтяження, заборони, арешти, тощо. Зазначає, що право власності попереднього власника припинилося, а перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням. У зв`язку із викладеним у позовній заяві позивач просила задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддямизазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
07.11.2024 р. від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. В обґрунтування заперечень зазначено про те, що у відповідності до абзацу першого пункту 41 Порядку №1388 забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця. Відповідач зазначає, що у відповідності до абзаців дев`ятого чотирнадцятого пункту 15 Порядку №1388, у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач вважає відмову у перереєстрації транспортного засобу правомірною. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
13.11.2024 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві.
Третьою особою пояснень не надано.
07.11.2024 р. від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі як третіх осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В обгрунтування клопотання зазначено, що в ході формування матеріалів Відзиву встановлено наявність третьої особи, що фактично є власником спірного транспортного засобу із відомостями, внесеними у ЄДР ТЗ МВС (НАІС) у Єдиному реєстрі боржників. Відтак, оскільки вчинення реєстраційних дій може вплинути на права та інтереси стягувачів за виконавчими провадженнями та відділів державної виконавчої служби.
13.11.2024 р. від позивача надійшли заперечення проти заявленого клопотання та вказано наступне. Власником вказаного в позові транспортного засобу є позивач, відомості про якого не включені до Єдиного реєстру боржників та до нього не застосовувалось процедура примусового виконання будь-яких рішень. Зважаючи на викладене Відповідачем не зазначено, які права та обов`язки відділів державної виконавчої служби, як третіх осіб, можуть бути порушені ухваленням рішення в даній справі.
Суд вважає заявлене клопотання не обґрунтованим та таким, що нре підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.
Предметом спору в даній справі є питання протиправності або правомірності відмови відповідача здійснити перереєстрацію транспортного засобу.
Таким чином, рішення по справі жодним чином не впливає на права та обов`язки органів державної виконавчої служби.
У відповідності до положень ч.6ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно до ч.5ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Частиною 4статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 8ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства Українипри розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
13 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІНТАНА ГРУП» (надалі - Позивач) та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) був укладений Договір фінансового лізингу №DNLGFLOWW56WB-1 від 13.10.2021 року (надалі Договір фінансового лізингу). 20 жовтня 2021 року Банк на підставі Акту надав на відповідальне зберігання, а 27 жовтня 2021 року на підставі Акту приймання-передачі надав у користування предмет Договору фінансового лізингу.
Згідно Специфікації (Додаток №1) до Договору фінансового лізингу позивачу передавалось наступне майно: «транспортний засіб марки - CITROEN, модель - BERLINGO, серійний номер VR7EC9HPAMJ567290, рік виробництва 2021».
Відповідно до п.4.1 Договору фінансового лізингу «протягом усього строку цього Договору Майно є власністю Банка. Майно переходить у власність Лізингоодержувача після сплати Банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим Договором, але не раніше одного року з моменту передачі Майна Лізингоодержувачу».
П.4.2 Договору фінансового лізингу передбачає, що «цей Договір є належною і достатньою підставою для переходу Майна (його відповідної частини) у власність Лізингоодержувача після сплати на користь Банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим Договором. Укладення додаткових договорів тощо для переходу Майна у власність Лізингоодержувача не вимагається. Разом з цим, за домовленістю Сторін можуть оформлюватись (виготовлятись, складатись) відповідні документи, що підтверджують перехід до Лізингоодержувача права власності на майно/його відповідну частину».
«Оформлення всіх необхідних, відповідно до чинного законодавства України, документів у зв`язку з переходом права власності на Майно до Лізингоодержувача здійснюється за його рахунок» (п.4.3 Договору фінансового лізингу).
19 вересня 2024 року Позивач та Банк підписали Акт звірки взаєморозрахунків та
переходу права власності по фінансовому лізингу про наступне:
1. Цим актом Сторони засвідчили, що всі зобов`язання Сторін відповідно до договору фінансового лізингу №DNLGFLOWW56WB-1 від 13.10.2021 року було належним чином виконано, претензій стосовно Договору та зобов`язань за ним не мають.
2. Лізингоодержувач повністю сплатив Лізингодавцю всі належні до сплати платежі за Договором.
3. Предмет лізингу автомобіль CITROEN BERLINGO номер кузова НОМЕР_1 разом з відповідними документами передано у власність Лізингоодержувача.
Також, позивач та банк підписали договір купівлі-продажу предмету лізингу №DNLGFLOWW56WB-1 від 19.09.2024р. та Акт приймання-передачі транспортного засобу №DNLGFLOWW56WB-1 від 19.09.2024р., згідно якого здійснено фактичну передачу транспортного засобу CITROEN BERLINGO кузов № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) НОМЕР_2 , видане TSC 1241.
В подальшому, у зв`язку із виконанням договору фінансового лізингу №DNLGFLOWW56WB-1 від 13.10.2021р., Банк прийняв наказ №DNLGFLOWW56WB-1 від 19.09.2024р. про зняття з балансу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» транспортного засобу CITROEN BERLINGO VIN НОМЕР_1 .
09 жовтня 2024 року представник позивача Чепурний Сергій Анатолійович звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) (надалі Відповідач) в особі Територіального сервісного центру МВС 1242 (ТСЦ МВС №1242) з заявою, в якій просив здійснити перереєстрацію транспортного засобу, який був предметом лізингу, а саме: автомобіль CITROEN BERLINGO кузов №VR7EC9HPAMJ567290, надавши пакет документів.
Позивач не погодившись з правомірністю відмови у перереєстрації транспортного засобу, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що єдиною підставою для відмови позивачу у перереєстрації транспортного засобу стало те, що АТ КБ «Приватбанк» знаходиться у Єдиному реєстрі боржників.
Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі - Закон №3353-ХІІ) регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до статті 34 Закону №3353-ХІІ, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.
Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій (пункт 3 Порядку №1388).
Відповідно до пункту 8 Порядку №1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема: договір фінансового лізингу або зазначений у такому договорі окремий договір купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу, або інший договір, визначений договором фінансового лізингу.
Отже, відповідно до пункту 8 Порядку №1388 одним із документів, що підтверджує придбання транспортного засобу є договір фінансового лізингу.
Відповідно пункту 27 Порядку №1388, транспортні засоби, що придбаваються юридичною особою - лізингодавцем з метою подальшої передачі їх лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, реєструються за лізингодавцем.
Після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу.
Суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбаченихпунктами 1-4частини першої статті 5 цього Закону.
Частиною 4 статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що об`єкт фінансового лізингу підлягає реєстрації у випадках та порядку, передбачених законодавством.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 АТ КБ «Приватбанк» значиться у реєстрах МВС як власник транспортного засобу.
В свою чергу, судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що на момент виникнення спірних правовідносин АТ КБ «Приватбанку» внесено до Єдиного державного реєстру боржників.
Водночас, згідно статті 34 Закону №3353-ХІІ, у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.
Пунктом 15 Порядку №1388 визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли:
перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням;
транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;
транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;
транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»;
транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №985.
Встановлена Законом України «Про дорожній рух» та Порядком №1388 заборона на здійснення перереєстрації та зняття з обліку транспортного засобу, зареєстрованого за особою, яка є боржником та перебуває в Єдиному реєстрі боржників, покликана убезпечити вибуття майна такої особи боржника.
При цьому зазначені норми не перебувають у безпосередній залежності від пункту 41 Порядку №1388, яким забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця, та підлягають застосуванню безпосередньо за наявності підстав перебування власника транспортного засобу, як особи на яку зареєстровано такий транспортний засіб, в Єдиному реєстрі боржників.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи у перереєстрації транспортного засобу відповідач діяв обґрунтовано та відповідно до приписів чинного законодавства України.
У даному випадку дії позивача щодо перереєстрації транспортного засобу спрямовані на завершення процедури відчуження майна від АТ КБ «Приватбанк» до позивача за результатами виконання договору фінансового лізингу.
Перереєстрація транспортного засобу на підставі договору фінансового лізингу не підпадає під виключення зазначені у пункті 15 Порядку №1388.
Щодо посилань позивача про те, що право власності на транспортний засіб у позивача виникло під час підписання Акту приймання-передачі транспортного засобу, суд зазначає, що даний спір не є спором щодо встановлення та визнання права власності, оскільки такі спори можуть вирішуватись виключно в рамках цивільного судочинства.
Законодавець запровадив обмеження щодо перереєстрації транспортних засобів щодо всіх боржників власників транспортних засобів про яких у Єдиному реєстрі боржників міститься відповідний запис, не залежно від предмету виконавчого провадження за яким особа перебуває боржником, та не залежно від виду цивільно-правової угоди на підставі якої відбувається відчуження майна.
Відповідно, відмовляючи позивачу у перереєстрації транспортного засобу відповідач діяв відповідно до положень Закону України «Про дорожній рух» та Порядку №1388.
Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд доходить висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.
Відповідно до частини 5статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючисьст.77-78,139,241-246,250,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНТАНА ГРУП" до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області, третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук