Справа № 280/1175/22
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 грудня 2024 року Справа № 280/1175/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) до Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра» (72150, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Петра Григоренка, буд. 68, ) про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) до Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра» (далі відповідач), про стягнення податкового боргу відповідно до якого (з урахуванням уточненої позовної заяви) позивач просить суд:

стягнути податковий борг у розмірі 632 958,33 грн. з рахунків платника податків, а також за рахунок готівкових коштів платника податків Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра».

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви за платником податків рахується податковий борг із земельного податку з юридичних осіб у загальному розмірі 632958,33 грн., у т.ч. з орендна плата з юридичних осіб (код платежу 18010600) за основним платежем у розмірі 4494,12 грн., податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за основним платежем у розмірі 802,42 грн, військового збору (код платежу 11011000) у розмірі 40432,73 грн. (за основним платежем 25028,35 грн., штрафною санкцією 10379,35 та нарахованою пенею 5025,03 грн.), податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п (код платежу 11010100) у розмірі 24938,47 грн (штрафною санкцією 22719,39 грн. та нарахованою пенею 2219,08 грн), податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку інших ніж (код платежу 11010400) у розмірі 561 011,41 грн. (за основним платежем 428234,63 грн., штрафними санкціями 76481,70 грн. та нарахованою пенею 56295,08 грн.), екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин стаціонарними джерелами забруднення (код платежу 19010100) за основним платежем 278,02 грн, надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на особистих об`єктах, крім розміщених окремих видів відходів за основним платежем у розмірі 1001,16 грн. У зв`язку з не сплатою відповідачем податкового боргу позивач звернувся до суду для його стягнення у судовому порядку.

Ухвалою суду від 26.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження, вирішено здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 прийнято до розгляду уточнений адміністративний позов у справі №280/1175/22.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2024 витребувано від Головного управління ДПС у Запорізькій області довідку про наявність/відсутність боргу у платника податків - Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра» у сумі 632 958,33 грн. за стягненням якого звертався позивач із позовом у даній справі.

18 грудня 2024 року позивачем надано до суду довідку про наявність боргу у відповідача.

Станом на час розгляду справи від відповідача не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.

Відповідача повідомлено про розгляд справи в порядку, визначеному ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом оприлюднення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Враховуючи наведене, наявні підстави вважати, що відповідач повідомлений про судовий розгляд належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Згідно з положеннями статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Відповідач - Приватне сільськогосподарське підприємство «Деметра» () зареєстроване як юридична особа 13.02.1997.

Місцезнаходження юридичної особи за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Україна, 72150, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Петра Григоренка, буд. 68.

На виконання вимог діючого законодавства відповідач надав до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю № від 17.02.2021 за звітний 2021 рік на загальну суму у розмірі 53929,40 грн., з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями у розмірі 4494,12 грн., а з грудень 2021 року розмір 4494,08 грн. Згідно зазначеної декларації, залишається несплачене податкове зобов`язання, визначене самостійно відповідачем, а саме за жовтень 2021 року (термін сплати 30.11.2021) у сумі 4494,12 грн.

На виконання вимог діючого законодавства відповідач надав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 17.11.2021 за звітний 2020 рік на загальну суму у розмірі 282,91 грн.

На виконання вимог діючого законодавства відповідач надав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 17.11.2021 за звітний 2019 рік на загальну суму у розмірі 249,96 грн.

На виконання вимог діючого законодавства відповідач надав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 17.11.2021 за звітний 2021 рік на загальну суму у розмірі 359,40 грн. (розмір квартальних авансових внесків 89,85 грн.). Станом на 10.12.2021 не сплачено податкове зобов`язання у загальному розмірі 269,55 грн.

Актом про результати документальної планової виїзної перевірки від 18.08.2021 № 233/08-01-51-05/ встановлено порушено вимог податкового законодавства. На підставі даного акту контролюючим органом складені податкові повідомлення рішення, а саме:

№ 138230723 від 27.09.2021 з визначенням податкових зобов`язань у розмірі 25 028,35 грн., штрафних санкцій у розмірі 10 379,35 грн., та нарахованою пенею відповідно до ст. 129 ПКУ у розмірі 5 025,03 грн.;

№ 3 від 27.09.2021 з визначенням штрафних санкцій у розмірі 1 020,00 грн.;

№ 3 від 27.09.2021 з визначенням штрафних санкцій у розмірі 21699,69 грн та нарахованою пенею відповідно до ст. 129 ПКУ у розмірі 2 219,08 грн.;

№ 3 від 27.09.2021 з визначенням податкових зобов`язань у розмірі 428 234,63 грн., штрафних санкцій у розмірі 76 481,70 грн., та нарахованою пенею відповідно до ст. 129 ПКУ у розмірі 56 295,08 грн., які направлені засобом поштового зв`язку.

На виконання вимог діючого законодавства відповідач надав до контролюючого органу податкову, декларацію з екологічного податку № від 09.08.2021 за 2 квартал 2021 року (термін сплати 19.08.2021) в якій визначено податкове зобов`язання з екологічного податку за: викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у розмірі 82,49 грн.(за рахунок переплати податковий борг становить 82,12 грн.); розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах у розмірі 500,58 грн.

На виконання вимог діючого законодавства відповідач надав до контролюючого органу податкову декларацію з екологічного податку № від 09.11.2021 за 3 квартал 2021 року (термін сплати 19.11.2021), в якій визначено податкове зобов`язання з екологічного податку за: викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у розмірі 195,90 грн.; розміщення відходів у спеціально відведених до цього місцях чи об`єктах у розмірі 500,58 грн.

Доказів оскарження перелічених податкових повідомлень-рішень матеріали справи не містять.

04 серпня 2021 року відповідачу позивачем було направлено податкову вимогу від 04.08.2021 № 0-0817, яку не було вручено відповідачу у зв`язку із відмовою від отримання.

У зв`язку із не сплатою відповідачем податкових зобов`язань позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпунктом 14.1 статті 14 ПК України визначені поняття, що у цьому Кодексі вживаються в такому значенні:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

У відповідності із п. 54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Згідно із п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3. ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків.

Згідно зі п. 56.1 ст. 56 ПК України вішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно пункту 59.4 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Частиною 3 статті 73 КАС України визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що під час вирішення спору про стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу, і відображатися в електронному кабінеті.

Пунктом 42.2 тієї ж статті встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

В силу 42.5 статті 42 того ж кодексу у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області та має несплачені податкові зобов`язання у розмірі 632 958,33 грн.

Судом встановлено, що самостійно визначені відповідачем податкові зобов`язання у установлені законодавством строки у повному обсязі сплачені не були та набули статусу податкового боргу.

Також, відповідач не оскаржував податкові повідомлення-рішення № 138230723 від 27.09.2021, № 3 від 27.09.2021, № 3 від 27.09.2021, № 3 від 27.09.2021 відповідно вони набули статус узгодженого податкового боргу.

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у Запорізькій області сформовано податкову вимогу від 04.08.2021 № 0-0817 на суму 4494,11 грн.

Доказів погашенню всієї суми податкового боргу після направлення вимогу від 04.08.2021 № 0-0817матеріали справи не містять.

Вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу, доказів добровільної сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з приписами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума узгодженого грошового зобов`язання в загальному розмірі 632 958,33 грн, є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Податковий борг відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності), податковими деклараціями з екологічного податку, розрахунками за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення та за скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти, податковими повідомленнями-рішеннями № 138230723 від 27.09.2021, № 3 від 27.09.2021, № 3 від 27.09.2021, № 3 від 27.09.2021, податковою вимогою від 04.08.2021 № 0-0817, розрахунком суми податкового боргу, довідкою про податковий борг, інтегрованою карткою платника податків та іншими матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням відсутності відзиву та доказів сплати, з огляду на наявність боргу, суд доходить висновку, що позов Головного управління ДПС у Запорізькій області про стягнення податкового боргу підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Такі витрати позивач у даній справі не поніс.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) до Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра» (72150, Запорізька область, Приморський район, м. Приморськ, вул. Петра Григоренка, буд. 68, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути податковий борг у розмірі 632 958,33 грн. з рахунків платника податків, а також за рахунок готівкових коштів платника податків Приватного сільськогосподарського підприємства «Деметра».

Розподіл судових витрат не проводиться.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 25 грудня 2024 року.

Суддя О.О. Артоуз