Справа № 140/6259/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/6259/24 пров. № А/857/25129/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року в справі № 140/6259/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя в 1-й інстанції Андрусенко О. О.,

час ухвалення рішення 13 вересня 2024 року,

місце ухвалення рішення м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.12.2023 №1-0316-UA0096841.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач є власником легкового автомобіля марки «AUDI», модель- «Q8 50 TDI quattro tiptronic», тип палива - дизель, оскільки дані твердження спростовуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , в якому зазначено - марка AUDI, модель Q8, тип палива Н, тобто гібрид, а не дизель.

Вважає, що суд першої інстанції не дослідив всі обставини справи та не взяв до уваги той факт, що вищезазначений автомобіль може бути дизельним гібридом, а не «чистим гібридом». Саме ця обставина і змінює суть та обставини справи.

Вказує, що розрахунок вартості автомобіля «AUDI» модель «Q8 50 TDI quattro tiptronic», об`єм циліндрів двигуна- 2967, тип палива- дизель (м`який гібрид) VIN- НОМЕР_2 , рік випуску- 2020 становить 1 137 837,96 грн згідно з Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року зі змінами. Оскільки, згідно з Розрахунку середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком середньоринкова вартість автомобіля Позивача (1 137 837,96 грн) є меншою за межу середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення їх до об`єктів оподаткування транспортним податком (2 512 500 грн), що і власне є основним критерієм, який не відповідає об`єкту оподаткування для нарахування позивачу транспортного податку.

Також наголошує, що спірний автомобіль є таким, з дати випуску якого минуло три роки, а відтак останній вже не входить до Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023 році та, як наслідок, не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2023 році.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому висловив незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду обґрунтованим та законним. Просить оскаржене позивачем рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 14.07.2023 є власником транспортного засобу легкового автомобіля марки AUDI, модель Q8, загальний легковий хетчбек, рік випуску- 2020 року, об`єм двигуна 2967 куб.см, VIN - НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 (а.с.10).

Так, 13.12.2023 ГУ ДПС у Волинській області прийняло податкове повідомлення-рішення №1-0316-UA0096841, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2023 рік в розмірі 12500,00 грн (а.с.9).

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Як визначено підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з пунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.3, пункту 267.4 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України).

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Підпунктами 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів, зокрема, але не виключно, інформацію про транспортний засіб: марка, модель, об`єм циліндрів двигуна (куб.см), рік випуску та розмір ставки податку.

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Відповідно до підпунктів 267.6.5, 267.6.6 пункту 267.6 статті 267 ПК України у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об`єкт.

Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

За об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Статтею 8 Закону України від 03.11.2022 №2710-ІХ Про Державний бюджет України на 2023 рік установлено з 1 січня у 2023 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 6700,00 грн.

Тобто, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2023 складали 2512500,00 грн.

Отже, у 2023 році власники транспортних засобів з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 2512500,00 грн, є платниками транспортного податку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (зі змінами, далі Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики передбачено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576; далі Порядок №403).

Згідно з пунктами 3, 4 Методики джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів). Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством Держзовнішінформ до Мінекономіки.

Згідно із пунктом 5 Методики ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Відповідно до пункту 6 Методики аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об`єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.

За змістом пункту 13 Методики Мінекономіки розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономіки забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики).

З огляду на викладене вище правове регулювання, для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономіки.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі наданої інформації Мінекономіки про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2023 році.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 у справі №820/4054/17, від 12.06.2018 у справі № 813/3965/17, від 06.12.2023 у справі № 520/8806/18.

Таким чином, повноваження податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі середньоринкова вартість яких визначена Мінекономрозвитку і така вартість не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб`єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів. До повноважень відповідача не входять повноваження з приводу перевірки визначеної Мінекономіки середньоринкової вартості автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком з фізичних осіб.

Матеріалами справи згідно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 стверджується, що ОСОБА_1 з 14.07.2023 є власником транспортного засобу легкового автомобіля марки AUDI, модель Q8, загальний легковий хетчбек, VIN - НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2967 куб.см, тип палива або джерела енергії Н (тобто, гібрид) (а.с.10).

Суд першої інстанції правильно зазначив, що Перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2023 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2023 податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства економіки України (https://www.me.gov.ua). У такому Переліку наявний автомобіль марки AUDI, модель Q8, рік випуску до 4 років включно, об`єм циліндрів двигуна 2967, тип палива гібрид.

Крім того, Міністерство економіки України листом від 18.06.2024 №3822-06/44089-07, у відповідь на адвокатський запит представника позивача, підтвердило, що автомобіль AUDI Q8 з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб.см, гібрид, до 4 років експлуатації (включно) включено до Переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2023 році (а.с. 42).

За таких обставин, суди попередньої інстанції дійшов правомірного висновку, що належний позивачу автомобіль відноситься до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2023 році. Аналогічна правова позиція висловлена касаційним судом в постанові від 04 грудня 2024 року в справі № 826/11718/17.

Відповідно до положень підпункту14.1.220 пункту 14.1 статті 14 ПК України рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах;

З урахуванням наведеного, датою виготовлення автомобіля позивача є 01.01.2020.

Таким чином, оскільки у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023 році, автомобіль марки AUDI, модель Q8, об`єм двигуна 2967 куб.см, тип палива гібрид, 2020 року випуску (тобто до 4 років експлуатації) вказаний, тому належний позивачу транспортний засіб є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2023 році.

Суд першої інстанції підставно відхилив твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки AUDI, модель Q8 50 TDI quattro tiptronic, тип палива - дизель, оскільки дані твердження спростовуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , в якому зазначено - марка AUDI, модель Q8, тип палива Н, тобто гібрид, а не дизель.

З аналогічних міркувань апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на лист дилера і №01/16- 09 від 16 вересня 2024 року яким повідомлено про те, що спірний автомобіль має дизельний двигун потужністю 210 кВт з робочим об`ємом циліндрів двигуна 3,0.

При цьому варто зазначити, що тип палива для двигуна внутрішнього згорання автомобіля позивачки дійсно є дизель, що не спростовує додаткове оснащення такого автомобіля електричним тяговим двигуном.

Також суд відхиляє доводи представника позивача про те, що вартість автомобіля не перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, на підтверджено чого до матеріалів справи долучено розрахунок вартості транспортного засобу з сайту Міністерства економіки України (а.с.11), оскільки такий розрахунок здійснено станом на 14.06.2024, а не станом 01.01.2023. Як зазначалось судом вище, середньоринкова вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року (абзац другий пункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України).

Відтак суд першої інстанції правильно врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові №822/2349/17 від 26.12.2023, за змістом якої касаційний суд дійшов висновку про правомірність нарахування податковим органом грошового зобов`язання з транспортного податку згідно податкового повідомлення-рішення з тих підстав, що автомобіль міститься в Переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у відповідному році.

Беручи до уваги, що належний позивачу автомобіль віднесено до Переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2023 році, тому суд дійшов висновку про те, що ГУ ДПС у Волинській області правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.12.2023 №1-0316-UA0096841, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 12500,00 грн. (тобто, з моменту переходу права власності на об`єкт оподаткування).

Крім того, суд зауважує, що відповідно до підпункту 267.6.10 пункту 267.6 статті 267 ПК України фізичні особи - платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем реєстрації) для проведення звірки даних щодо: а) об`єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; б) розміру ставки податку; в) нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об`єкт оподаткування, перехід права власності на об`єкт оподаткування), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач скористалася таким правом та зверталася до ГУ ДПС у Волинській області з письмовою заявою про проведення звірки даних щодо нарахованої суми податку чи об`єкту оподаткування.

Підсумовуючи вище наведене, колегія апеляційного суду підтримує правильний висновок суд першої інстанції про відсутність правових підстав для скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 13.12.2023 №1-0316-UA0096841, а відтак і про відмову в задоволенні позову.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року в справі № 140/6259/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 23 грудня 2024 року.