Справа № 480/10407/24
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 грудня 2024 року Справа № 480/10407/24

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Прилипчук О.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

03.12.2024 р. до Сумського окружного адміністративного суду через представника Попова А.О. звернувся ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), в якій просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 26.04.2020 року включно.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463 грн. 15 коп. в місяць у загальній сумі 127 847 грн. 60 коп. за період з 01.03.2018 року по 26.04.2020 року включно із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Разом з позовною заявою представник позивача подав заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 05.12.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом відмовлено, відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому, серед іншого зазначив, що позивач звернувся до суду з майновою позовною вимогою чітко визначеного розміру 127847 грн 60 коп. Позивач за цими позовними вимогами не віднесений до категорій осіб, які звільнені від сплати судового збору на підставі і пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

За приписами пункту 18 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і пункту 2 статті 9 Закону України від 16 грудня 1993 року №3721-ХІІ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», такі особи мають пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору.

Разом з тим, частиною другою статті 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

В даному спорі при зверненні до суду позивач, який є учасником бойових дій, просить суд зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити фіксовану суму грошових коштів без належного обґрунтування або причинно-наслідкового зв`язку з виконанням бойового обов`язку, участі в бойових діях, тощо.

Означений спір не пов`язаний з наявністю та відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій та в даних правовідносинах відсутнє порушення права позивача, пов`язане саме зі статусом позивача як учасника бойових дій.

Отже, позивачем має бути сплачений судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову у відповідному розмірі.

Крім цього, відповідач зазначив, що позивач звернувся до суду з порушенням строку звернення, оскільки з 19.07.2022 набули чинності зміни до статті 233 Кодексу законів про працю України, які відповідних положень не містять. Враховуючи, що позивачем заявляються вимоги щодо нарахування та виплати частини грошового забезпечення про не нарахування та не виплату яких він повинен був знати з дати отримання грошового забезпечення за відповідний період, а за вирішенням трудового спору у відносинах публічної служби позивач звернувся 03.12.2024 - зі спливом 4 років 7 місяців, то строк звернення до адміністративного суду, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України, який слід обраховувати з 19.07.2022 (дати набрання чинності змінами до ст. 233 КЗпП України), ним пропущено.

Тому просить позовну заяву повернути без розгляду.

Дослідивши доводи заявленого клопотання, суд зазначає наступне.

Разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка досліджувалась під час вирішення питання відкриття провадження у дагій справі.

В ухвалі суду від 05.12.2024 суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, а тому клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду із даним позовом не підлягає задоволенню. Також ухвалою суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Тому клопотання представника відповідача про повернення позову без розгляду у зв`язку з порушенням строку звернення до суду не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання представника відповідача про повернення позову без розгляду у зв`язку з несплатою судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь індексацію-різницю грошового забезпечення 4463 грн. 15 коп. в місяць у загальній сумі 127 847 грн. 60 коп. за період з 01.03.2018 року по 26.04.2020 року включно із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Тобто зазначений спір стосується стягнення заробітної плати (грошового забезпечення).

Підсумовуючи викладене, при подачі даної позовної заяви до суду позивача звільнено від сплати судового збору не згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав), а відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку відмову у задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про повернення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про повернення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Прилипчук