Справа № 371/1478/24
Суддя: Поліщук А. С.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24.12.2024 Єдиний унікальний № 371/1478/24 провадження № 2-а/371/38/24
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2-а /371/38/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Київській області, третя особа: поліцейський СРПП ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області сержант поліції Петросянц Рубен Ігорович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

У С Т А Н О В И В :

Представник позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 705104 від 02 жовтня 2024 року у виді штрафу у розмірі 340 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтував тими обставинами, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 705104 винесеною поліцейським відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Петросянц Р.І., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вказану постанову представник позивача вважає протиправною та просить її скасувати, оскільки ОСОБА_1 правопорушення не вчиняв.

Свої позицію обгрунтовува тим, що вимоги відносно тонування автомобільного скла приписані в ГОСТ 5727-88. Зокрема, в розділі 2.2.7.8 визначено, що ступінь світло пропускання повинна бути не нижче 75% для вітрового скла та не нижче 70% для інших.

Відповідно до наказу МВС України «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобі під час їх експлуатації» № 534 від 13.10.2008 року за результатами перевірки складається акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві КТЗ. А у разі наявних на те підстав складається протокол про адміністративне правопорушення.

Нанесене тонування на лобове скло не є фактом несправності транспортного засобу та порушенням.

У примітці п. 31.4.7 «В» також зазначено, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосування тонованого скла (крім дзеркальних), світло пропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.

Згідно ГОСТ 5727-88 світлопропускна здатність лобового скла авто не менше 75%, бокових - не менше 70%, задніх - обмежень немає. Перевірка світлопропускаємості повинна здійснюватись спеціальним приладом-вимірювачем світлопропускання скла. Цей прилад підлягає щорічній повірці (сертифікації), під час перевірки співробітник повинен дотримуватись погодиих умов, заборонено проводити перевірку в туман, морозну погоду, а також в снігопад. Перевірка проводиться тільки при таких умовах: - температура повітря +20 градусів за Цельсієм +-5%; - вологість повітря 40 - 80%; - під час перевірки пристрій повинен підключатися до ДБЖ.

Позивач заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав.

Предствник відповідача у відзиві на позов проти його задоволення заперечував. Свої заперечення обґрунтовував позицією Верховного Суду по справі від 22 травня 2020 року №825/238/16, озкрема тим, що вказані в позові недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. Також заперечував проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000 гривень.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та давши їм оцінку прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах,зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що поліцейським СРПП відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 705104 від 02 жовтня 2024 року, відповідно до якої позивач в цей день о 13 годині 45 хвилині в с. Росава Обухівського району Київської області по вул. Центральна керував автомобілем Тойота Лендкрузер, державний номерний знак НОМЕР_1 , з нанесеним на лдобове скло тонуванням, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649.2012, ДСТУ 5727-88, чим порушив п. 31.4.7 ПДР.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи зміст ч. 1 ст. 121 КУпАП суд приходить до висновку, що адміністративна відповідальність у даному випадку настає за умови переобладнання транспортного засобу з порушенням відповідних стандартів.

Пунктом 31.4.7 «в» Правил дорожнього руху України заборонено експлуатація транспортних засобів у разі нанесення на лобове скло покриття, яке обмежує оглядовість з місця водія, і погіршує його прозорість.

Разом із цим в примітці до Пунктом 31.4.7 «в» Правил дорожнього руху України зазначено, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світло пропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 572788.

Згідно ГОСТ 5727-88 світло пропускна здатність лобового скла авто не менше 75%, бокових - не менше 70%, задніх - обмежень немає.

Тобто адміністративна відповідальність водія за тонування лобового скла порушує вимоги ГОСТ 572788 та унеможливлює керування автомобілем згідно із п. 31.4.7 «в» Правил дорожнього руху України лише у разі, якщо нанесене тонування на лобове скло зменшує його світло пропускну здатність більш ніж на 75%.

Відповідач в супереч норм ст. 255 КУпАП та ч. 2 ст. 77 КАС України не надав жодного доказу, який свідчить про те, що позивач 02 жовтня 2024 року керував автомобілем Тойота Лендкрузер, державний номерний знак НОМЕР_1 , тонування лобового скла якого має світло пропускну спроможність менше 75%.

У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд повинен бути безстороннім та не може перебирати на себе тягар доказування, про що Європейський суд з прав людини констатував у справах «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року (заява №36673/04) «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08), «Михайлова проти України» від 06 березня 2018 року (заява № 10644/08).

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням та дією принципу верховенства права.

Виходячи з принципу верховенства права, конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 204/8036/16-а, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що позивач 02 жовтня 2024 року керував автомобілем Тойота Лендкрузер, державний номерний знак НОМЕР_1 , тонування лобового скла якого має світло пропускну спроможність менше 75%, суд приходить до висновку про безпідставність та необгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП, як наслідок необхідності задоволення позову.

Приймаючи рішення по справі суд не бере до уваги відеозапис, наданий представником відповідача, зважаючи на те, що оскаржувана постанов не містить посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), як це передбачено ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові 15 листопада 2018 року (справа № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901 /1403/17) сформовано висновок відповідно до якого відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що складений протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. ч.1, 7, 9 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зазначеної в рішенні від 26 лютого 2015 року в справі Баришевський проти України, рішенні від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, рішенні від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, рішенні від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Шостого апеляційного адміністративний суд від 31 травня 2022 року по справі №371/849/21.

Із Акту про приймання-передачі робіт (наданих послуг) виконаних за договором про надання правничої допомоги вбачається, що позивач сплатив своєму представнику 8 000 гривень за підготовку позовної заяви.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 гривень, оскільки ці витрати були для нього фактичними і неминучими для пред`явлення позову, без якого він був позбавлений можливості захистити свої інтереси в суді.

Решта заявлених витрат не були фактичними і неминучими, а їх розмір не обґрунтований.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статями 2, 8, 9, 19, 90, 159, 189, 241-243, 246, 251, 255 України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 705104 від 02 жовтня 2024 року винесену поліцейським відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Петросянц Р.І., якою позивача ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення.

3.Стягнути із Головного управління Національної поліції в Київській області, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , понесені ним судові витрати в розмірі 1 211 гривень 20 копійок (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

4.Стягнути із Головного управління Національної поліції в Київській області, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , понесені ним судові витрати в розмірі 8 000 гривень (вісім тисяч гривень).

5.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

6.Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук