Справа № 160/14906/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/14906/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 р. (суддя Рябчук О.С) в адміністративній справі №160/14906/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01 травня 2024 р. № 61 про відмову в переведенні її на пенсію за віком з 25 квітня 2024 р., із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести її з 25 квітня 2024 р. на пенсію за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 р.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з 25 квітня 2014 р. їй була призначена пенсію за віком достроково як матері особи з інвалідністю відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". 25 квітня 2024 р. досягнувши віку 60 років вона звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021 - 2023 р., однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01 травня 2024 р. № 61 їй відмовлено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона з посиланням на порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений нею позов задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 р. у справі № 876/5312/17, а також іншими рішеннями Верховного Суду вказано, що при призначені пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", та в подальшому при виявленні бажання отримувати пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має місце не переведення, а саме призначення пенсії, яка повинна розраховуватися із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 25 квітня 2014 р. їй була призначена пенсія за віком достроково як матері особи з інвалідністю відповідно до частини 3 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У 2024 р. ОСОБА_1 звернулася із заявою про перехід на пенсію за віком на загальних підставах та здіснення її обрахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021 - 2023 р., однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01 травня 2024 р. № 61 їй відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав здійснення ОСОБА_1 обрахунку у 2024 р. пенсії за віком, відповідно до положень статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 р., оскільки мало місце не призначення нового виду пенсії, а перехід в межах одного виду пенсії.

Колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення", жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

Відповідно до статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Статтею 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами частини 2 статті 40, частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

ОСОБА_1 у 2014 р. вже було призначено пенсію за віком достроково як матері особи з інвалідністю. У 2024 р. вона виявила бажання отримувати пенсію за віком на загальних підставах відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому такий самий вид пенсії не може бути призначений їй повторно та розрахований у відповідності до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі наполягає на врахуванні при розгляді спірних правовідносин висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 31 жовтня 2018р. у справі №876/5312/17.

Однак, сформульовані у зазначеній справі правові висновки стосуються інших правовідносин, які виникли у зв`язку із відмовою територіального органу Пенсійного фонду України призначити особі, яка отримувала пенсію за вислугу років, пенсію за віком на підставі Закону № 1058-ІУ.

Відмінність спірних правовідносин, які виникли у справі за позовом ОСОБА_1 від правовідносин у справі № 876/5312/17, унеможливлює врахування правових висновків останньої.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024р. в адміністративній справі №160/14906/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 10 грудня 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий