Справа № 300/5053/23
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2024 року

м. Київ

справа №300/5053/23

адміністративне провадження № К/990/48777/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Бучик А.Ю.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у справі № 300/5053/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив:

- визнати протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку пенсії з моменту її призначення, а саме з 02.05.2013, з врахуванням періодів роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш», а також дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення перерахунку пенсії, починаючи з 01.06.2021, із врахуванням заробітної плати за періоди роботи позивача з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 в нульовому значенні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з моменту її призначення, а саме з 02.05.2013, з урахуванням періоду роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш» враховуючи належний коефіцієнт заробітної плати за цей період, відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року, позов задоволено.

Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, згідно з розрахунком за пенсійною справою ОСОБА_1 за враховані на виконання рішення суду (рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі № 300/3731/20, яке набрало законної сили 04.06.2021) періоди роботи з 01.03.2004 по 31.03.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 його заробіток обчислюється в нульовому значенні.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі № 300/3731/20 суд встановив, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за періоди з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Суд першої інстанції (рішення якого залишено без змін судом апеляційної інстанції) задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправними бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку пенсії з моменту її призначення, а саме з 02.05.2013, з урахуванням періодів роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш», а також дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо здійснення перерахунку пенсії, починаючи з 01.06.2021, із врахуванням заробітної плати за період роботи позивача з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 в нульовому значенні та зобов`язати Головне управління в Івано-Франківській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум, з 02.05.2013, з урахуванням періоду роботи ОСОБА_1 з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш» та враховуючи належний коефіцієнт заробітної плати за цей період, розрахований відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у справі № 300/5053/23, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Втім, зміст доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, оскільки скаржник не обґрунтував у чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Таким чином, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпункті «а» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, установлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Із огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у справі № 300/5053/23.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала у спосіб її надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді А. Ю. Бучик

А.І. Рибачук