Справа № 400/7857/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/7857/23

Головуючий в 1 інстанції: Величко А. В. Місце ухвалення рішення: м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язано Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8179 (вісім тисяч сто сімдесят дев`ять) гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили з 17.10.2023 року.

15.11.2023 року на виконання резолютивної частини рішення від 28.07.2023 року Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі №400/7857/23.

25.10.2024 року канцелярією суду було зареєстровано заяву ОСОБА_1 про подання відповідачем звіту, в якій позивач просив встановити відповідачу строк подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23.

Ухвалою від 31.10.2024 року суд заяву ОСОБА_1 про встановлення відповідачу строку подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 року - задовольнив та встановити Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради строк для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23.

07.11.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради надійшов звіт про виконання рішення суду у справі №400/7857/23. В обґрунтування вказаного звіту відповідач зазначив, що у Департаменту є окрема бюджетна програма Забезпечення виконання рішень суду. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року № 902 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду. Цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою Забезпечення виконання рішень суду. Департаментом здійснено ОСОБА_1 перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, з урахуванням раніше виплачених сум, розмір грошової допомоги становить - 8179,00 грн. Відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 26.08.2021 № 902 Департаментом сформовано окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів. Вказав, що ОСОБА_1 внесена до вказаного списку. Згідно списку по особам сплата коштів яким передбачена державним бюджетом для забезпечення виконання рішень суду - ОСОБА_1 (справа № 400/7857/23) - 1317 у черзі.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року прийнято та затверджено звіт Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 07.11.2024 року про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та встановити новий, розумний та достатній строк подання Департаментом праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 по справі № 400/7857/23. Та накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 по справі № 400/7857/23, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.12.2024 7 мінімуму для працездатних осіб

В своїй скарзі апелянт зазначає, що відповідач на виконання положень Порядку № 902 зобов`язаний створювати документи, зокрема: - формувати окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів; - щомісяця подавати інформацію про потребу в бюджетних коштах (асигнуваннях). Однак, цих документів до звіту відповідача додано не було, і як наслідок судом попередньої інстанції їх досліджено не було. Натомість відповідачем просто надано довідку № 3945/09.02-10-02 від 29.10.2024. Фактично і сам звіт зводиться до цитування положень Порядку № 902. Вказує, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, поза розумним сумнівом, вжив конкретні заходи з метою виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду є передчасним та не обґрунтованим належними доказами. Вказує про пропуск відповідачем строку подавання звіту.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, вважав за можливе прийняти звіт, оскільки відповідач, поза розумним сумнівом, вжив конкретні заходи з метою виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду.

При цьому вказав, що фактична невиплата нарахованих сум зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Департамент, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Також зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до частини 1статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України), суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частинами 2, 3статті 382 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина до Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції прийнято звіт про виконання рішення.

Апелянт вказує, що рішення суду не виконано в повному обсязі, а відповідачем не надано окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів та не надано доказів подання інформації про потребу в бюджетних коштах (асигнуваннях)

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язано Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8179 (вісім тисяч сто сімдесят дев`ять) гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідно до обставин даної справи, відповідач 07.11.2024 року подав звіт про виконання судового рішення, у якому зазначив, що у Департаменту є окрема бюджетна програма Забезпечення виконання рішень суду. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року № 902 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду. Цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою Забезпечення виконання рішень суду. Департаментом здійснено ОСОБА_1 перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, з урахуванням раніше виплачених сум, розмір грошової допомоги становить - 8179,00 грн. Відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 26.08.2021 № 902 Департаментом сформовано окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів. Вказав, що ОСОБА_1 внесена до вказаного списку. Згідно списку по особам сплата коштів яким передбачена державним бюджетом для забезпечення виконання рішень суду - ОСОБА_1 (справа № 400/7857/23) - 1317 у черзі.

Тобто департаментом не виконано рішення в частині виплати суми недоплаченої грошової допомоги до 5 травня, а отже не можна вважати рішення суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23 таким, що виконано у повному обсязі.

Також суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що наданий департаментом звіт не містить даних про повне виконання судового рішення, а висновки суду першої інстанції про прийняття звіту, є передчасними.

Колегія суддів наголошує на тому, що невиділення наразі коштів на виплату позивачу грошової допомоги не свідчить про виконання належним чином та у повному обсязі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23, а лише є підтвердженням того, що невиконання судового рішення об`єктивно не залежить лише від дій посадових осіб департаменту праці. Близьку за змістом правову позицію викладено Верховним Судом у справі №640/16655/21 (ухвала від 06.06.2024 )

Як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 04 липня 2023 року по справі № 200/3958/19-а, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням (п. 40).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для встановлення відповідачу строку подання звіту протягом двох місяців з дня отримання копії цієї ухвали відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України про виконання рішення від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23 з письмовими доказами на підтвердження виплати заборгованості.

Близьку за змістом позицію щодо необхідності подання суб`єктом владних повноважень звіту про виконання рішення суду також викладено Верховним Судом у справі № 640/24801/19 від 19.08.2024 року.

За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що наявні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача шляхом встановлення відповідачу нового строку для надання звіту про виконання рішення суду.

Відповідно до статті 382 КАС України звіт про виконання судового рішення має бути поданий відповідачем до суду, який ухвалив відповідне рішення. Таким судом у цій справі є Миколаївський окружний адміністративний суд.

Щодо накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 по справі № 400/7857/23, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України, за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, є, зокрема, міністерства.

Головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема, отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Пунктами 3 та 4 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2021 р. № 902 визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є Нацсоцслужба та її територіальні органи, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат.

Відповідач у даній справі - Департамент праці та соціальної політики Миколаївської міської ради не є головним розпорядником бюджетних коштів, а тому самостійно не розподіляє обсяги бюджетних асигнувань.

Вирішуючи спірне питання апеляційним судом не установлено обставин, які б безумовно свідчать про умисне невиконання саме керівником Департаменту праці та соціальної політики Миколаївської міської ради рішення суду.

Також, судом апеляційної інстанції не встановлено недобросовісності в діях керівника вказаного вище суб`єкта владних повноважень або вчинення ним дій (допущення протиправної бездіяльності), які б вказували про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №826/9960/15, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу в порядку, передбаченому частиною другою статті 382 КАС України, є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за діяльність очолюваного ним державного органу, яким не забезпечено виконання судового рішення у встановлений судом строк.

З огляду на зазначені положення Порядку № 902, враховуючи надані відповідачем докази вжиття Департаментом залежних від нього заходів, необхідних для виконання судового рішення, з урахуванням того, що такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі не подання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними, колегія суддів приходить до висновку стосовно відсутності підстав для накладення в даному випадку на керівника Департаменту праці та соціальної політики Миколаївської міської ради штрафу за невиконання судового рішення у справі №400/7857/23.

Щодо доводів апелянта про пропуск департаментом строку на подання звіту, то колегія суддів зазначає, ухвалою суду від 31.10.2024 встановлено строк для подання звіту - тридцять днів, що обчислюється з дати набрання ухвали суду законної сили, тобто в термін до 30.11.2024 включно, а як видно з відмітки вхідного штемпеля суду, звіт відповідача (вих. від 06.11.2024 № 243/08) зареєстрований судом першої інстанції 07.11.2024 за № 13987, а отже звіт подано в строк та такий строк не є пропущеним.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали з прийняттям постанови про надання відповідачу нового строку для подання звіту про виконання рішення у справі.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, згідно приписів ст.317 КАС України ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга позивача - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у прийнятті звіту Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 07.11.2024 року про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23 відмовити.

Зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради подати до суду першої інстанції, Миколаївського окружного адміністративного суду протягом двох місяців з дня отримання цієї постанови звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 24 грудня 2024 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова