Справа № 280/10655/24
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 грудня 2024 року Справа № 280/10655/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого Лазаренка М.С., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

15.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2024 № 272.

В обґрунтування позову зазначає про протиправність спірного наказу через безпідставність та надуманість обставин її відсутності на військовій службі без поважних причин, без врахування характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків, попередньої поведінки позивача а також тривалості військової служби та рівня знань про порядок служби.

22.11.2024 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі № 280/10655/24 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Заперечення проти позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 16.12.2024 за вх. № 57575. З позиції відповідача, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2024 № 313 призначено службове розслідування по факту відсутності на ранковому шикуванні підрозділу солдата ОСОБА_1 з метою уточнення причин та умов його відсутності, а також встановлення ступеня вини військовослужбовця, дія або бездіяльність якого стали причиною вчинення порушення військової дисципліни.

Службовим розслідуванням було встановлено, що солдат ОСОБА_1 самовільно, нікому не доповідаючи, не маючи ані дозволу начальника, ані направлення з медичного пункту військової частини, в порушення встановленого Статутом внутрішньої служби порядку звернення військовослужбовців у зв`язку з хворобою, не прибув на військову службу, а поїхав (з його слів) до військового шпиталю.

Жодних доказів, які б підтверджували факт перебування солдата ОСОБА_1 у військовому шпиталі м. Хмельницького та проходження ним медичного огляду 09.05.2024, останнім не надано та в ході службового розслідування не встановлено.

У своїх поясненнях солдат ОСОБА_1 визнав свою вину у тому, що порушив військову дисципліну, а також наголосив, що зобов`язується сумлінно виконувати свої функціональні обов`язки, не підставляти командирів, своєчасно повідомляти про мої проблеми зі здоров`ям, обіцяє, що більше такого не повториться та зобов`язується не допустити даного роду порушень.

Отже, зважаючи на відсутність поважних причин неприбуття на військову службу, за результатами службового розслідування вину військовослужбовця повністю доведено, в зв`язку з чим командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 272 від 29.05.2024, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення "СУВОРА ДОГАНА" та на підставі пункту 5 розділу XVI наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018, позбавлено премії за травень 2024 року в повному обсязі.

Відповідач вважає, що оскаржуваний наказ є законним та правомірним, оскільки прийнятий в межах визначених повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, натомість наведені позивачем доводи не відповідають дійсним обставинам справи та жодними доказами не підтверджуються, в зв`язку з чим позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , старший хімік відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту 10 групи зенітних ракетних дивізіонів військової частини НОМЕР_2 , станом на 09.05.2024 проходив військову службу оператором групи спеціального призначення 2 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2024 №272 про результати проведення службового розслідування по факту відсутності на ранковому шикуванні підрозділу солдата ОСОБА_1 за порушення розпорядку дня та вимог Статутів Збройних Сил України, на підставі пункту "в" статті 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на солдата ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення "СУВОРА ДОГАНА" та даного військовослужбовця, на підставі пункту 5 розділу XVI наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018, позбавлено премії за травень 2024 року в повному обсязі, виплатити премію у розмірі 0%.

Проведеним службовим розслідуванням, проведеного на підставі рапорту тимчасово виконуючої обов`язки командира НОМЕР_3 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 вх. № 6475 від 09.05.2024 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2024 № 313, встановлено, що 09.05.2024 солдат ОСОБА_4 прибув на військову службу із запізненням - о 12.33 год. Крім того, ним було проігноровано вимогу молодшого лейтенанта ОСОБА_5 прибути протягом 20 хвилин в розташування підрозділу військової частини. 29.04.2024 ОСОБА_6 звертався до медичної роти військової частини НОМЕР_1 зі скаргою на біль в ділянці поперекової ділянки зліва та часте сечовипускання та будучи ознайомленим з поставленим діагнозом, можливими ризиками, ймовірними ускладненнями та рекомендацією в госпіталізації його в хірургічне відділення - свідомо, під особистий підпис, відмовився від госпіталізації, що призвело до погіршення етапу його здоров`я і як наслідок стало причиною та передумовою виникнення даного порушення військової дисципліни.

Будь-яких документів чи доказів про наявні поважні причини відсутності на військовій службі не пред`явив, у книзі запису хворих 2 загону спеціальних операцій та в медичній книжці даного військовослужбовця немає відповідних відміток, що б підтверджували наявність поважної причини відсутності на військовій службі понад чотири години.

Вважаючи зазначений наказ незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до п.п. 1, 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 Статуту цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Згідно з п.п. 1 ст. 11 Статуту військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

У відповідності до положень ст. 14 Статуту із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Згідно ст. 28 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг врегульовано Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV прийнято Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Так, на підставі ст. 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Пунктом 1 частини 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що військова дисципліна досягається шляхом, зокрема, виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, тощо.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (ч. 3 ст. 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Відповідно до положень ст. 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: зауваження; догана; сувора догана; позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); пониження в посаді; пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно положень ст.ст. 83-86 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтею 200 Статуту, передбачено, що розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів. Розпорядок дня встановлюється командиром (начальником) відповідно до завдань, покладених на військову частину, та залежно від пори року. Розпорядок дня затверджується на навчальний рік (період навчання) і може уточнюватися командиром (начальником) на час проведення навчань, походів кораблів, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби в добовому наряді, варті тощо з урахуванням особливостей їх виконання.

Службовим розслідуванням було встановлено факт відсутності позивача на ранковому шикуванні підрозділу, його відсутність на місці військової служби понад чотирьох годин та ненадання будь-яких доказів, які б свідчили про поважні причини відсутності на військовій службі. Отже, службовим розслідуванням встановлена відсутність на службі була викликана без поважних причин.

Суд зазначає, що згідно ст. 254 Статуту внутрішньої служби, військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Матеріалами службового розслідування підтверджено, що 29.04.2024 позивача направлено до медичної роти військової частини НОМЕР_1 , проте він відмовився від госпіталізації.

Статтею 257 Статуту внутрішньої служби визначено, що висновок про часткове або повне звільнення військовослужбовців строкової військової служби від занять, робіт, несення служби у наряді, а офіцерів та військовослужбовців військової служби за контрактом, - від виконання службових обов`язків дається лікарем, а у військових частинах, де лікар за штатом не передбачений, - фельдшером не більше ніж на шість діб. У разі потреби термін звільнення може бути продовжено. Рекомендації лікаря (фельдшера) про часткове або повне звільнення від виконання обов`язків підлягають виконанню посадовими особами.

По закінченні терміну звільнення за висновком лікаря військовослужбовці мають бути направлені у разі потреби на повторний медичний огляд. Про звільнення від виконання службових обов`язків офіцерів і військовослужбовців військової служби за контрактом на підставі довідки лікаря (фельдшера) і про вихід їх на службу після хвороби оголошується в наказі по військовій частині.

Отже, підставою для видання такого наказу є належне оформлення лікарем або фельдшером військової частини відповідної рекомендації або довідки.

Доказів про повне або часткове звільнення позивача від виконання службових обов`язків судом не здобуто.

Крім того, судом також не здобуто доказів, які б свідчили про подання позивачем рапорту або оформлення військовою частиною наказу про звільнення від виконання службових обов`язків.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин у справі, суд приходить до висновку, що причини відсутності на службі, не можуть бути визнані поважними.

Таким чином, спірний наказ в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани є правомірним.

Доводи позивача щодо суворості обраного виду дисциплінарного стягнення суд до уваги не приймає, оскільки такий вибір є дискреційними повноваженнями командира військової частини, який приймає відповідний наказ.

Неврахування під час службового розслідування попередньої поведінки позивача, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби не впливають на правомірність застосованого дисциплінарного стягнення, з огляду на встановлені фактичні обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Щодо застосування до позивача позбавлення на підставі пункту 5 розділу XVI наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 суд зазначає наступне.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260).

Розділом XVI Порядку № 260 передбачено, що Військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються, зокрема за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Таким чином, рішення щодо позбавлення премії позивача прийняте у відповідності до наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, оскільки службовим розслідуванням встановлено, що позивач був відсутній на військовій службі без поважних причин 09.05.2024 з 08 години 00 хвилин по 12 годину 33 хвилини.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 25.12.2024.

Суддя М.С. Лазаренко