Справа № 440/5057/24
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 р. Справа № 440/5057/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 23.09.24 по справі № 440/5057/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі також відповідач-1, ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неврахування довідки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця, в якій зазначено середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року, з врахуванням надбавки за інтенсивність праці в розмірі 8054,20 грн., щомісячну премію в розмірі 1048,85 грн., інші виплати - 191,41 грн., разом - 9294,46 грн. при обчисленні пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 12.93 № 3723-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області врахувати при обчисленні пенсії ОСОБА_1 довідку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця, в якій зазначено середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року, з врахуванням надбавки за інтенсивність прані в розмірі 8054,20 грн, щомісячну премію в розмірі 1048,85 грн, інші виплати - 191,41 грн., разом - 9294,46 гри відповідно до ст. 37 Закону У країни «Про державну службу» від 16.12.93 № 3723-ХІ1, здійснити нарахування та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум коштів відповідного періоду.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 24.01.2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 24.01.2024 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за принципом екстериторіальності було прийнято рішення про переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». Позивач стверджувала, що при призначенні пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправно й безпідставно не врахувало довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 17.01.2024 №3/15-3/23/24, внаслідок чого розмір призначеної пенсії був суттєво зменшений.

20.02.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зі заявою, в якій просила надати роз`яснення щодо того чому, при переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» не було враховано довідку від 17.01.2024 №3/15-3/23/24. На вказану заяву позивач отримала лист Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.03.2024, в якому позивача повідомили, що при визначенні розміру пенсії враховано лише заробітну плату згідно довідки про складові заробітної плати (оклад, ранг та надбавку за вислугу років), довідку від 17.01.2024 №3/15-3/23/24 не було враховано, оскільки з 01.01.2024 проведено класифікацію посад державної служби, до питання врахування «Інших виплат» при обчисленні пенсії можливо повернутися після його врегулювання на законодавчому рівні.

Позивач вважала дії відповідача, Головного управління ПФУ в Полтавській області, щодо неврахування довідки 17.01.2024 №3/15-3/23/24 про заробітну плату при переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки всі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають прийматися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача. З огляду на вказане позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 01.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. У своєму позові ОСОБА_1 вказала третьою особою Головне управління ПФУ в м.Києві. Однак при відкритті провадження у справі суд, встановивши, що оскаржувані дії вчинені саме Головним управлінням ПФУ у м.Києві, ухвалою про відкриття провадження від 01.05.2024 року відмовив у залученні вказаного суб`єкта владних повноважень у якості третьої особи, натомість залучив його до участі в справі у якості другого відповідача.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування довідки від 17.01.2024 №3-16-3/23/24 про заробітну плату при переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з 24.01.2024 року на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням заробітної плати, зазначеної у довідках від 17.01.2024 №3/16-3/23/24 та №2/16-3/23/24.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату цієї пенсії з 24.01.2024 року з врахуванням заробітної плати, зазначеної у довідках від 17.01.2024 №3/16-3/23/24 та №2/16-3/23/24, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що рішенням Головного управління Пенсійною фонду України в м.Києві Позивача переведено на пенсію на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 24,01.2024 року, для обчислення пенсії державного службовця враховано довідку №2 16-3 23 24 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).

Листом від 06.05.2024 3123/09-16 повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України Полтавській області щодо перегляду пенсійної справи гр. ОСОБА_1 відповідно до заяви від 24.01.2024 про перерахунок пенсії, згідно Закону України «Про державну службу», після надходження роз`яснень в частині зарахування довідки № 3/16-3/23/24 від 17.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи па посадах віднесених, до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Апелянт стверджує, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснює свої дії в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України, Законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та Законів України.

Тому відповідач вважає, що немає жодних підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Позивач скористалася своїм правом та надала до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому вважає доводи апелянта безпідставними, оскільки саме приймаючи рішення про переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" не було враховано довідки про заробітну плату від 17.01.2024 № 3/16-3/23/24 та № 2/16-3/23/24, тому суд вірно визначив належного відповідача у справі, оскільки рішення щодо неврахування вказаних довідок приймалося саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. Отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

24.01.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

До заяви про призначення пенсії позивачем надано:

- Довідку від 17.01.2024 №2-/16-3/23/24 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на січень місяць 2024 року;

- Довідку від 17.01.2024 №3/16-3/23/24 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» станом на грудень місяць 2023 року.

Заяву позивача за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та прийнято рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Пенсія обчислена позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі кваліфікації посад у 2024 році» (далі - Постанова №1409) у розмірі 60% від заробітної плати, розрахованої згідно 17.01.2024 №2-/16-3/23/24 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на січень місяць 2024 року;

20.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зі зверненням з проханням надати роз`яснення щодо проведеного перерахунку пенсії. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.03.2024 позивача повідомили, що при визначенні розміру пенсії враховано лише заробітну плату згідно довідки про складові заробітної плати (оклад, ранг та надбавку за вислугу років). Довідку від 17.01.2024 №3/15-3/23/24 не було враховано, оскільки з 01.01.2024 проведено класифікацію посад державної служби, до питання врахування «Інших виплат» при обчисленні пенсії можливо повернутися після його врегулювання на законодавчому рівні.

Не погодившись з вказаними діями відповідача, які полягають у неврахуванні довідки від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця від 17.01.2024 №3/15-3/23/24 при обчисленні пенсії, позивач звернулась до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) втратив чинність, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 розділу ХІ цього Закону.

Згідно п.10 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до п.12 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV, та мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто, за умови перебування станом на 01.05.2016 року на посаді, віднесеної до державної служби, за наявності станом на 01.05.2016 року стажу не менш 10 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, позивач мав право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що 30.01.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві реалізовано право позивача на отримання пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ з 24.01.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 8 ст. 37 Закону №3723-ХІІ визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 р. №622 затверджений Порядок призначення пенсії деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).

Пунктом 4 Порядку №622 встановлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктом 5 Порядку №622 встановлено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 р. №1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 р. за №180/30048, затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII, що додаються: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Таким чином, до заробітку для обчислення пенсії включаються не тільки посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років, а й інші виплати, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією.

Головне управління ПФУ у м.Києві, при переведенні позивача ОСОБА_1 на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу» обчислив основний розмір належної позивачу пенсії на підставі довідки Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.01.2024 №2-16-3/23/24, із розрахунку 60% від середньомісячного заробітку з середньомісячного заробітку, виходячи із таких складових: 9880,00 грн - посадовий оклад; 400,00 грн надбавка за ранг (7 ранг); 2964,00 грн надбавка за вислугу років (30%) (за стаж державної служби 30 років, 09 місяців, 05 днів); усього: 13244,00 грн. 13244,00 х 60% = 7946,40 грн, де 60 % суми заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці (застосування Порядку №622).

При цьому під час розрахунку розміру пенсії позивача не враховував інші виплати (крім посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років) за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, які вказано у довідці Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.01.2024 №3-16-3/23/24 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Дослідивши вказану довідку, колегія суддів вбачає, що остання видана позивачу для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ про розмір надбавки, премії та інші виплати за грудень 2023 року (надбавка за інтенсивність праці, премія місячна). У довідці зазначено, що на всі види оплати праці, включені у довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за грудень 2023 року.

Форма довідки від 17.01.2024 №3-16-3/23/24, виданої позивачу та відомості цієї довідки відповідають вимогам постанови Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 року №1-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 року за №180/30048, та пункту 5 Порядку №622.

01.01.2024 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» від 29.12.2023 року №1409, якою затверджено такі, що додаються: схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році; перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад.

Пунктом 4 цієї Постанови установлено, що: схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році та Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. №15 Питання оплати праці працівників державних органів, не застосовуються до державних службовців державних органів, що провели класифікацію посад державної служби; під час переведення державних службовців на інші посади державної служби застосовується перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. № 15 Питання оплати праці працівників державних органів, для визначення підкатегорії посади державної служби, необхідної для встановлення рівнозначності посади. Згідно з пунктом 4 Постанови ця постанова набирає чинності з 01.01.2024 р.

Колегія суддів звертає увагу, що довідка від 17.01.2024 №3-16-3/23/24, видана позивачу для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ про розмір надбавки, премії та інші виплати за грудень 2023 року, тобто за період до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 року №1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році», яка упорядкує умови оплати праці державних службовців державних органів на основі класифікації посад Кабінет Міністрів України з 01.01.2024 року, при цьому, Постанова №622 на час виникнення спірних правовідносин є чинною.

Отже, колегія суддів вважає, що довідка від 17.01.2024 №3-16-3/23/24, підлягає врахуванню відповідачем при вирішенні питання про перехід позивача на пенсію за віком за ст. 37 Закону №3723-ХІІ.

Відповідачем, ГУ ПФУ в м. Києві, ні у ході прийняття рішення про переведення позивача на запитуваний вид пенсії, ні у відзиві на цей позов, ні в апеляційній скарзі, жодним чином ні пояснено, ні аргументовано того, на підставі якої норми якого нормативно-правового акту при переведенні на інший вид пенсії не було враховано довідку від 17.01.2024 №3-16-3/23/24. А зазначено лише абстрактне посилання на проведення на посадах державної служби класифікації посад згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 року №1409. Норми, яка б давала підстави не враховувати згадану довідку, матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмовляючись врахувати згадану довідку при переведенні на інший вид пенсії, ГУ ПФУ в м. Києві діяв без будь-яких нормативно обґрунтованих підстав, тобто не на підставі закону та не у спосіб, встановлений законом.

Отже, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування довідки від 17.01.2024 №3-16-3/23/24 про заробітну плату при переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з 24.01.2024 року на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням заробітної плати, зазначеної у довідках від 17.01.2024 №3/16-3/23/24 та №2/16-3/23/24, а також здійснити перерахунок та виплату цієї пенсії з 24.01.2024 року з врахуванням заробітної плати, зазначеної у довідках від 17.01.2024 №3/16-3/23/24 та №2/16-3/23/24, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач навів законні й обґрунтовані підстави позову, а тому наявні правові підстави для його задоволення.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 року по справі № 440/5057/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 по справі № 440/5057/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва