Справа № 140/13424/24
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/13424/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення №1658/03-20-24-06 від 01.10.2024 про анулювання реєстрації платника єдиного податку та виключення з Реєстру платників єдиного податку з 01.10.2024; зобов`язання поновити з 01.10.2024 реєстрацію в реєстрі платників єдиного податку 2 групи шляхом включення відповідних записів до Реєстру платників єдиного податку та видачі відповідної довідки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з липня 2020 року. З 01.08.2020 зареєстрований платником єдиного податку 2 групи.

19.09.2024 головним державним інспектором Луцького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Волинській області Єрошкіною А.І. проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку умов перебування на спрощеній системі оподаткування.

На підставі акту про результати камеральної перевірки від 19.09.2024 №26344/03-20-24-06 Головним управлінням ДПС у Волинській області 01.10.2024 прийнято рішення №1658/03-20-24-06 про анулювання реєстрації платника єдиного податку щодо ФОП ОСОБА_1 . Підставою анулювання реєстрації платника єдиного податку є наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів відповідно до абзацу третього п. 299.10 ст. 299 ПК України.

Позивач вважає зазначене рішення відповідача протиправним та просить адміністративний позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Через систему «Електронний суд» представником відповідача надіслано відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, що відповідно до частини 1 пункту 299.11 статті 299 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки та прийняття оскаржуваного рішення), у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки.

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної перевірки відповідного платника податку та встановлених під час такої перевірки порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, бути платником єдиного податку.

В ході перевірки контролюючим органом було встановлено наявність у платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. На підтвердження даного факту, додано витяг з ІКП, у якому відображено наявність податкового боргу.

Таким чином, контролюючим органом правомірно анульовано реєстрацію платника єдиного податку, ГУ ДПС у Волинській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позову відсутні.

09.12.2024 через систему «Електронний суд» представником позивача надано відповідь на відзив у якому зазначив, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході такої перевірки порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Жодної відповідної перевірки ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом проведено не було та, відповідно, не було складено акт про порушення платником вимог чинного законодавства, саме на підставі якого й мало прийматися рішення №1658/03-20-24-06 від 01.10.2024 про анулювання реєстрації платника єдиного податку та виключення з Реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .

За таких обставин представник позивача вважає, що контролюючий орган при прийнятті рішення №1658/03-20-24-06 від 01.10.2024 про анулювання реєстрації платника єдиного податку та виключення з Реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 діяв усупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, а тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню.

16.12.2024 від представника відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому заперечив щодо доводів викладених у відповіді на відзив у зв`язку з тим, що за даними інформаційної системи «Податковий блок», у ФОП ОСОБА_1 існував податковий борг на кожне перше число місяця протягом зазначеного періоду.

Камеральна перевірка виявила порушення, які підтверджують, що позивач не відповідав умовам перебування на спрощенній системі оподаткування. Позивач стверджує, що строк на подачу заперечень до акту камеральної перевірки було порушено. Однак відповідно до п. 86.7 ст 86 ПК України заперечення можуть бути подані, але їх відсутність або неподання не зупиняє виконання рішення, прийнятого контролюючим органом.

Отже, відповідач не перевищив своїх повноважень, а діяв у межах законодавства, оперативно реагуючи на порушення, виявлені під час перевірки.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов наступного висновку.

Як свідчать матеріали справи, ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з липня 2020 року (номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 2 034791 від 03.07.2020). З 01.08.2020 зареєстрований платником єдиного податку 2 групи.

ГУ ДПС у Волинській області на підставі п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України (далі ПК України, Кодекс) було проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 (за результатами якої складено акт про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування №26344/03-20-24- 06 (далі акт перевірки).

За результатами перевірки встановлено порушення, за які передбачено анулювання, а саме:

- не сплачено протягом двох послідовних кварталів податкові зобов`язання по єдиному податку абз. 8 п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 та абз. 3 п. 299.10 ст. 299 ПК України.

Відповідачем на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 20.09.2024 було направлено акт перевірки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. З трекінгу відправлення вбачається, що лист вручено 03.10.2024.

На підставі акту про результати камеральної перевірки від 19.09.2024 №26344/03-20-24-06 Головним управлінням ДПС у Волинській області 01.10.2024 прийнято рішення №1658/03-20-24-06 про анулювання реєстрації платника єдиного податку щодо ФОП ОСОБА_1 .

Підставою анулювання реєстрації платника єдиного податку є наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів відповідно до абзацу третього п. 299.10 ст. 299 ПК України.

ГУ ДПС у Волинській області на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 01.10.2024 було направлено рішення №1658/03-20-24 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. З трекінгу відправлення вбачається, що лист вручено 10.10.2024.

Позивач вважає рішення №1658/03-20-24-06 про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 01.10.2024 протиправним, відповідно звертається до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності визначаються Главою 1 Розділу XIV ПК України.

Відповідно до пункту 291.2 статі 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

У пункті 291.3 статі 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з пунктом 291.4 статі 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності поділяються на чотири групи платників єдиного податку.

Як визначає підпункт 3 пункту 291.4 статі 291 ПК України до другої групи платників єдиного податку належать - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначено статтею 299 ПК України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За приписами пункт 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, у разі:

подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За положеннями пункту 299.2 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

За приписами частини 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Згідно з пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

За даними інформаційної системи «Податковий блок», у ФОП ОСОБА_1 існував податковий борг на кожне перше число місяця протягом зазначеного періоду. Камеральна перевірка виявила порушення, які підтверджують, що позивач не відповідав умовам перебування на спрощеній системі оподаткування.

ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування платником єдиного податку 2 групи ставка 20% (з 01.08.2020 по 30.09.2024) і 01.10.2024 виключений з реєстру платників єдиного податку по причині заборгованості на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, у зв`язку з чим відповідно до п.п 298.2.3 п.298.2 ст.298 та п.298.10. ст. 299 ПК України ГУ ДПС у Волинській області прийняло рішення №1658/03-20-24-06 від 01.10.2024 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .

Стосовно твердження позивача про те, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі акту проведеної перевірки відповідного платника податку та встановлених під час такої перевірки порушень, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з пунктами 76.1-76.3 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п.75, ст.75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником податків вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Перевірка будь-яких відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюються.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складання розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування тощо).

Так, згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПКУ предметом камеральної перевірки як різновиду податкових перевірок також може бути, зокрема, своєчасність подання податкових декларацій виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Суд наголошує, що відповідно до пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що ГУ ДПС у Волинській області приймаючи рішення №1658/03-20-24-06 від 01.10.2024 не керувалось та не могло керуватись п.299.11 ст.299 ПК України, оскільки вказаною нормою закріплено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Основною умовою зазначеної норми є факт проведення перевірки та встановлення у її ході порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених Главою 1 Розділу XIV, лише у такому разі анулювання реєстрації платника єдиного податку можливе за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки.

ГУ ДПС у Волинській області при прийнятті №1658/03-20-24-06 від 01.10.2024 керувалось ч.299.10 ст.299 ПК України, якою закріплено виключні підстави анулювання реєстрації платника єдиного податку, лише за рішенням контролюючого органу серед яких, зокрема, у випадку наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Суд зазначає, що для скасування статусу платника єдиного податку другої групи відповідач виконав визначеним законом алгоритм дій: відповідно до бази даних ІС «Податковий блок» встановив наявність податкової заборгованості по єдиному податку; встановив наявність підстави для виключення з реєстру платників єдиного податку відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПК України, а саме платник єдиного податку має податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (п.п.298.2.3 п.298 ст.298 ПК України; 01.10.2024 прийняв рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку рішення №1658/03-20-24-06.

Позивач стверджує, що з 08.03.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний у Збройні Сили України та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до п.25 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, які мали або не мали найманих працівників, призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час особливого періоду, визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь період їх військової служби звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб відповідно до розділу IV цього Кодексу, а також звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з єдиного податку відповідно до глави 1 розділу XIV цього Кодексу.

Однак, відповідач 05.11.2024 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з листом у якому зазначив, що до ГУ ДПС у Волинській області надійшов лист від ОСОБА_1 щодо відсутності можливості виконання ним податкових обов`язків у повному обсязі у зв`язку з призовом на військову службу, а саме сплачувати єдиний податок в зазначений Податковим кодексом терміни. Просив підтвердити або спростувати інформацію щодо дати призову на військову службу ОСОБА_1 та чи проходить військову службу на теперешній час.

12.11.2024 командир військової частини НОМЕР_1 повідомив листом №1848/12397 ГУ ДПС у Волинській області, що солдат ОСОБА_1 військовослужбовець військової служби по мобілізації на особливий період, призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.03.2022 №2.

Однак, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 29.05.2022. Відомості про вчинення ним кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.06.2022 в кримінальному провадженні №0000387.

14.11.2022 солдат ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.03.2023 №68 у зв`язку із самовільним залишенням ними військової частини та внесенням відомостей про вчинення ними кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Станом на 10.11.2024 позивач не проходить військову службу у військовій частину НОМЕР_1 .

Враховуючи наведене, позивач з 14.11.2022 виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 , тому не підпадає під норми зазначені у п.25 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

В той же час, жодних доказів про відсутність у позивача податкового боргу на час прийняття спірного рішення 01.10.2024, ФОП ОСОБА_1 не надає.

Судом з`ясовано факт наявності податкового боргу у позивача станом на 01.10.2024, що підтверджується даними інформаційної системи «Податковий блок».

За таких обставин, враховуючи що контролюючим органом було дотримано процедуру анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за наявності законодавчо визначених для цього підстав, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст.76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

На думку суду позивач не надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, в той час як відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, виконав, а тому, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не підлягає стягненню з відповідача та залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 139, 243-245, 246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Суддя В.В. Дмитрук