Справа № 200/7289/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року справа №200/7289/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі № 200/7289/24 (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати сину позивача компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової грошової допомоги одним платежем, призначену рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 10.02.2023 № 14/168, - ОСОБА_2 - сину загиблого ОСОБА_3 у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, за період з 03.03.2023 по 28.03.2024 відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити сину позивача компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової грошової допомоги одним платежем, призначену рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 10.02.2023 № 14/168, - ОСОБА_2 - сину загиблого ОСОБА_3 у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, за період з 03.03.2023 по 28.03.2024 відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви - надати суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

В межах встановленого судом строку позивачем надана заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.12.2023 у справі № 200/4708/23 відповідача зобов`язано здійснити виділення ІНФОРМАЦІЯ_1 коштів для виплатити ОСОБА_2 , в інтересах якого діє позивач, одним платежем одноразової грошової допомоги у повній сумі, із врахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 16.04.2024 відповідачу відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою.

Виплата грошових коштів у повному обсязі, одним платежем, з урахуванням раніше виплачених сум, за рішенням суду у справі № 200/4708/23 відбулась 28.03.2024 - до моменту завершення касаційного оскарження 16.04.2024, коли касаційна скарга ще знаходилась на розгляді, а вказане рішення суду залишалось не остаточним.

Отже, термін звернення до суду з цим позовом слід відраховувати не лише з урахуванням дати виплати грошових коштів у повному обсязі за рішенням суду у справі № 200/4708/23, а і з дати завершення касаційного оскарження вказаного судового рішення, оскільки до завершення процедури касаційного оскарження рішення суду у справі № 200/4708/23 звернення до суду з позовом до відповідача стосовно нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів було передчасним.

Крім того, у період квітень-жовтень 2024 року кількість повітряних тривог по Рівненській області, де мешкає позивач з неповнолітнім сином, становила 149. З метою збереження життя та здоров`я вони істотний проміжок часу перебували в укритті. У цей же період часу кількість обстрілів збільшилася та через масовані російські обстріли в Україні виник дефіцит електроенергії, у зв`язку з чим з 15.05.2024 НЕК "Укренерго" запровадило контрольовані аварійні відключення світла для промислових та побутових споживачів в усіх регіонах України. Так, протягом доби у деякі дні червня-серпня 2024 року електроенергія була наявна лише по 2-3 години, що негативно вплинуло на організацію підготовки та терміни подання позовної заяви до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року визнано причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 з даним позовом - неповажними.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та про зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу без розгляду відповідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно до Закону № 2050 нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати проводиться у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Виплата позивачу за рішенням суду у справі № 200/4708/24 відбулася 28.03.2024 року, отже, перебіг строку звернення до суду є 01.04.2024 (перший день наступного місяця після отримання одноразової грошової допомоги одним платежем), а не з березня 2023 року по березень 2024 року, як зазначив суд першої інстанції.

Позивач звернулася до суду з цим позовом 16.10.2024, з пропуском строку лише у 15 календарних днів, проте на той час касаційна скарга Міноборони України на рішення у справі № 200/4708/23 ще знаходилася на касаційному розгляді.

Отже, звернення до суду з позовом про компенсацію втрат частини доходів до закінчення касаційного провадження у справі № 200/4708/23 було б передчасним.

З огляду на поважні причини пропуску строку (повітряні тривоги, знеструмлення після ракетних обстрілів тощо), враховуючи практику ЄСПЛ та незначний термін пропущеного строку, наявні підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 312, п. 3 ч. 1 ст. 294 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

16.10.2024 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати сину позивача компенсації втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової грошової допомоги одним платежем без нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати одноразової грошової допомоги; зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити сину позивача компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової грошової допомоги одним платежем.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви - надати суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

В межах встановленого судом строку позивачем надана заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що виплата грошових коштів у повному обсязі, одним платежем, з урахуванням раніше виплачених сум, за рішенням суду у справі № 200/4708/23 відбулась 28.03.2024 - до моменту завершення касаційного оскарження у зазначеній справі 16.04.2024, коли касаційна скарга ще знаходилась на розгляді, а вказане рішення суду залишалось не остаточним.

Отже, до завершення процедури касаційного оскарження рішення суду у справі № 200/4708/23 звернення до суду з позовом до відповідача стосовно нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів є передчасним.

Крім того, у період квітень-жовтень 2024 року по Рівненській області, де мешкає позивач з неповнолітнім сином, кількість повітряних тривог становила 149, тому позивач істотний проміжок часу перебувала з сином в укритті. Також в цей період збільшилася кількість обстрілів, через які в Україні виник дефіцит електроенергії та були запроваджені аварійні відключення світла, що негативно вплинуло на організацію підготовки та терміни подання позовної заяви до суду.

Суд першої інстанції, повертаючи позивачу позовну заяву, виходив з того, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду з цим позовом, наведені позивачем причини пропуску звернення до суду не є поважними.

Оцінка суду.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як свідчать матеріали справи, виплата позивачу одноразової грошової допомоги одним платежем на виконання рішення суду у справі № 200/4708/23 відбулась 28.03.2024. При цьому відповідачем Міністерством оборони України при виплаті одноразової грошової допомоги позивачу не нарахована та не виплачена компенсація втрати частини доходів громадян в зв`язку з несвоєчасною виплатою одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 2050.

Таким чином, отримавши 28.04.2024 виплату без компенсації доходів, позивач цього ж дня дізналася про порушення свого права на отримання компенсації відповідно до Закону № 2050.

Отже, відлік строку звернення до суду з цим позовом почався з 29.03.2024 року та закінчився 29.09.2024 (6 місяців).

Позивач звернулася до суду з позовом тільки 16.10.2024, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, що вона не заперечує і в апеляційній скарзі.

Суд не приймає доводи апелянта про передчасність звернення до суду з цим позовом в зв`язку з не закінченням касаційного провадження у справі № 200/4708/23, оскільки відповідно до частини другої статті 255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення у справі № 200/4708/23 набрало законної сили 28.02.2024 (після завершення апеляційного перегляду), та набуло статусу обов`язкового до виконання відповідно до приписів ст. 370 КАС України, та виконано відповідачем 28.03.2024.

Отже, наявність касаційної скарги відповідача у справі № 200/4708/23, за наявності обставин виконання відповідачем рішення суду виплати позивачу одноразової грошової допомоги одним платежем без виплати компенсації втрати частини доходів жодним чином не перешкоджала позивачу своєчасно, в шестимісячний строк з моменту виплати допомоги (28.03.2024) звернутися до суду з позовом про зобов`язання відповідача сплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати одноразової грошової допомоги одним платежем.

Суд вважає слушним доводи позивача, що суд першої інстанції неправильно визначив строк початку порушення прав позивача на виплату компенсації втрати частини доходів з березня 2023 року, проте зазначене не спростовує висновки суду у цій справі про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з моменту виплати допомоги (28.03.2024) з позовом про компенсацію втрати частини доходів.

Позивач посилалася на поважні причини пропуску строку звернення до суду, а саме: введення в Україні воєнного стану, постійні обстріли території України, постійні повітряні тривоги про ракетну небезпеку, в тому числі на території Ровенської області, аварійні відключення електроенергії.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із обстрілами будь-якого населеного пункту України, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи із доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку та наданих на їх підтвердження доказів.

Поряд із цим сам факт запровадження на території України воєнного стану, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків, а отже підставою для їх поновлення можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 04.04.2023 у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18.

Суд погоджується, що введення воєнного стану, обстріли, повітряні тривоги, аварійні відключення електроенергії мали можливість ускладнити позивачу дотримання строку звернення до суду, проте за умови надання суду належних доказів такого ускладнення.

Велика кількість повітряних тривог, аварійні відключення електроенергії не можуть бути безумовними підставами для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду без надання належних доказів того, що ці тривоги та відключення завадили позивачу своєчасно звернутися до суду. При цьому суд враховує, що звернення позивача до суду відбулося через підсистему «Електронний суд».

Таким чином, сам лише факт запровадження воєнного стану на території України, без надання відповідних доказів неможливості звернення позивача до суду у передбачені КАС Україні строки того, як саме введення воєнного стану, повітряні тривоги, відключення електроенергії вплинули на позивача, не може вказувати на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі позовної заяви та вважатися безумовною причиною для поновлення цих строків.

За усталеною практикою Верховного Суду причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Проте, зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду (запровадження на території України воєнного стану, повітряні тривоги, аварійні відключення електроенергії) не можна вважати поважними, тобто такими, що не залежали від волевиявлення особи, яка подає позовну заяву, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 № 17-рп/2011 зауважив, серед іншого, на тому, що обмеження строків звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" вказано, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (Perez de Rada Cavanilles c. Espagne, № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (caso Osman contra Reino Unido, № 23452/94; Kreuz v. Poland, № 28249/95).

Таким чином, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі й встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження цих строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Строки звернення до суду обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду або здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути дотримано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки згідно з національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

На підставі пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення в цій частині є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статями 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі № 200/7289/24 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі № 200/7289/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 23 грудня 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв