Справа № 440/9250/24
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/9250/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , № 26 від 08.03.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати мені, ОСОБА_1 , до страхового стажу період проживання ОСОБА_1 з чоловіком військовослужбовцем у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю, що підтверджений довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1/31 від 14.02.2024р. а саме з 06.08.1988р. по 15.04.1991 р;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком з 29 лютого 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , пенсійні виплати з дня звернення із заявою про призначення пенсії за віком (призначення пенсії) 29.02.2024р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 29.02.2024 року у зв`язку з досягненням 15.10.2023р. 63-х річного віку звернулася до Пенсійного фонду із заявою про призначення мені пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, з наступними змінами та доповненнями(далі по тексту Закон 1058).Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №26 від 08.03.2024р. відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. У самому рішенні про відмову відповідачем було зазначено, що страховий стаж позивача (за розрахунком відповідача) на день звернення становить 17 років 11 місяців 17 днів. За доданими документами до заяви про призначення мені пенсії відповідачем до страхового стажу не було зараховано період роботи згідно довідки від 14.02.2024р. № 1/31 з 06.08.1988 по 15.04.1991, оскільки відсутня підстава її видачі, так як згідно п. 13 Постанови № 637 від 12.08.1993р. зазначено, що період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів. При цьому для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 1 січня 2004 року з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідкою, виданою територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на підставі особової справи військовослужбовця, звільненого з військової служби, та інших документів, які підтверджують зазначений період. Вважає таку відмову відповідача у призначенні пенсії та її мотиви необґрунтованими та безпідставними.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано письмовий відзив, в обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 17 років 11 місяців 17 днів. За результатами розгляду доданих до заяви документів, до страхового стажу не зараховано період роботи згідно довідки від 12.02.2024 №1/31 з 06.08.1988 по 15.04.1991, оскільки відсутня підстава видачі, так як згідно до п. 13 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі Порядок №637), зазначено, що період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, підприємств, установ і організацій, або довідками, що видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки чи відповідним підрозділом розвідувального органу. При цьому для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 1 січня 2004 р. з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідкою (додаток 4), виданою територіальним центром комплектування та соціальної підтримки чи відповідними підрозділами розвідувальних органів на підставі особової справи військовослужбовця, звільненого з військової служби, та інших документів, які підтверджують зазначений період. Враховуючи вищезазначене прийнято рішення від 08.03.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до відповідача з заявою 29.02.2024 до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №26 від 08.03.2024р. відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

У рішенні про відмову відповідачем було зазначено, вік заявника 65 років; страховий стаж на день звернення становить 17 років 11 місяців 17 днів.

За доданими документами до заяви про призначення мені пенсії відповідачем до страхового стажу не було зараховано період роботи згідно довідки від 14.02.2024р. № 1/31 з 06.08.1988 по 15.04.1991, оскільки відсутня підстава її видачі, так як згідно п. 13 Постанови № 637 від 12.08.1993р. зазначено, що період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів. При цьому для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 1 січня 2004 року з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідкою, виданою територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на підставі особової справи військовослужбовця, звільненого з військової служби, та інших документів, які підтверджують зазначений період.

Позивач не погодилася з прийнятим рішенням Пенсійного фонду оскаржила його до суду.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу періоду проживання дружини військовослужбовця у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштування з спеціальністю з 06.08.1988 по 15.04.1991, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, з 01 січня 2023 по 31 грудня 2023 року особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу від 20 до 30 років.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток №4), виданими командирами (начальниками) військових частин, військових навчальних закладів на підставі документів, які підтверджують зазначений період.

При цьому, для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 01.01.2004 з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками, які видаються військовими комісаріатами, за період проживання:

- у гарнізонах, розташованих за кордонами колишнього СРСР та України, - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця та документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця;

- у гарнізонах, розташованих у межах колишнього СРСР, України та країн - членів Співдружності незалежних держав, - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця, довідки місцевих органів влади про період фактичного проживання (реєстрації, прописки) дружини військовослужбовця у відповідній місцевості та довідки установи державної служби зайнятості про неможливість працевлаштування дружини військовослужбовця за спеціальністю у відповідній місцевості.

Період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) після 01.01.2004 з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, зараховується до страхового стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, проживання дружини військовослужбовця з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками, які виданими командирами (начальниками) військових частин, військових навчальних закладів.

Поряд з цим, такі обставини можуть бути підтверджені довідками військових комісаріатів. Зазначений Порядок встановлює перелік документів, на підставі яких військовий комісаріат видає такі довідки, в залежності від місця розташування гарнізону. Так, якщо гарнізон був розташований у межах України, то довідка видається на підставі: 1) особової справи військовослужбовця; 2) довідки місцевих органів влади про період фактичного проживання дружини військовослужбовця у відповідній місцевості; 3) довідки установи державної служби зайнятості про неможливість працевлаштування дружини військовослужбовця за спеціальністю.

Позивачем для зарахування спірного періоду надано пенсійному органу довідку ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.02.2024 року № 1/31 про те, що чоловік позивача ОСОБА_2 , проходив військову службу у військовій частині п/п НОМЕР_1 з 31.10.1986 по 15.04.1991. Разом з ним проживала дружина ОСОБА_1 , яка мала спеціальність телефоністка міжміського телефонного зв`язку і не працювала з 06.08.1988 по 15.04.1991 у зв`язку з неможливістю працевлаштуватися заданою спеціальністю.

Відтак, спірний період з 06.08.1988 по 15.04.1991 року має бути зарахований до страхового стажу позивача.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність незарахування відповідачем до страхового стажу позивача періоду проживання дружини військовослужбовця у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштування з спеціальністю з 06.08.1988 по 15.04.1991.

За таких обставин, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 26 від 08.03.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.145 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі ч.3, абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, позовні вимоги щодо зарахування відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 періоду з 06.08.1988 по 15.04.1991 підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача призначити, нарахувати та виплатити пенсію суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд України має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку, суд не може підміняти Пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам.

Тому для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу позивача період проживання дружини військовослужбовця у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштування з спеціальністю з 06.08.1988 по 15.04.1991 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 29.02.2024, та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком.

Тому позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 26.07.2024.

Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Керуючись ст. ст.243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (проща Центральна,3, м. Чернівці, 58002, код ЄРДПОУ 40329345) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 №26 від 08.03.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проживання, як дружини військовослужбовця у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю з 06.08.1988 по 15.04.1991 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 29.02.2024, та прийняти рішення щодо призначення пенсії за віком.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Суддя С.С. Бойко