Справа № 200/6620/24
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

24 грудня 2024 року Справа №200/6620/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) до Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська (, місцезнаходження: Донецька область, м. Білозерське, вул. Будівельна, 17) про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська, у якому просить:

- стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська (, юридична адреса: вул. Будівельна, 17, м. Білозерське, Донецька область, 85013) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса реєстрації: пл. Соборна буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, по Списку №1 за період листопад 2022 - червень 2024 в сумі 21 931 084,59 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

28 жовтня 2024 року від представника відповідача до суду за допомогою засобів програмного забезпечення ЄСІТС Електронний суд надійшов зустрічний позов Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розрахунок від 08.08.2024 №16266/Р фактичних витрат на виплату та доставку пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на суму 21 931 084 грн 54 коп.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.11.2024 року зустрічну позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування розрахунку від 08.08.2024 №16266/Р фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на суму 21 931 084 грн 54 коп. залишено без руху.

Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду:

- документу про сплату судового збору у розмірі 24 224,00 грн;

- розрахунку від 08.08.2024 №16266/Р фактичних витрат на виплату та доставку пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на суму 21 931 084 грн 59 коп.

- уточненої позовної заяви із зазначенням в прохальній частині правильного відповідача.

Розпорядженням керівника апарату суду від 12.11.2024 року №199 у зв`язку з перебуванням судді Шувалової Т.О у відрядженні, зобов`язано здійснити повторний автоматизований розподіл справи № 200/6620/24.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду справа передана на розгляд судді Череповському Є.В.

Ухвалою суду від 15 листопада 2024 року було прийнято до провадження адміністративну справу № 200/6620/24 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська про стягнення коштів.

Ухвалою суду від 03 грудня 2024 року процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви за зустрічним позовом згідно з ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі №200/6620/24 було продовжено.

Надано позивачу за зустрічним позовом 5 днів, які відліковуються з моменту отримання даної ухвали на усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду від 04.11.2024 року.

12.02.2024 року представником Відповідача на адресу суду було подано клопотання, в якому представник просив суд прийняти ухвалу про залишення позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Спису № 1 за період з листопада 2022 року по червень 2024 року у розмірі 21 931 084,59 грн. без розгляду.

В обгрунтування заявленого клопотання представником Відповідача було зазначено, що суми витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з листопада 2022 року по травень 2024 року подані з порушенням тримісячного строку звернення до адміністративного суду.

Існує позиція, що до вимог про стягнення витрат на виплату і доставку пільгових пенсій тримісячний строк звернення до суду, передбачений статтею 122 КАС України не застосовується, оскільки заборгованість по таким витратам відносяться до недоїмки, а відповідно до ч. 15 ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 1058) - строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Ця правова позиція обґрунтовується посиланням на висновки Верховного Суду викладені в постанові від 01.12.2021 у справі №140/1205/19, де Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначав « термін «недоїмка» вжито в широкому розумінні заборгованості. Тобто, в розумінні суми фінансових зобов`язань (грошових боргів), що підлягає погашенню, поверненню в певний термін». При цьому Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ніяк не аргументував таку позицію, посилаючись на нормативно-правові акти просто вказав, що відшкодування витрат на оплату та доставку пільгових пенсій відноситься до недоїмки, що зазначена у статті 106 Закону 1058. Також Касаційний адміністративний суд зазначав, що не вбачає необхідності для відступу від висновків Верховного Суду, що викладені у постановах від 20.03.2018 у справі №804/18891/14 та від 26.06.2018 у справі №804/8277/14.

Ключовим у вищезазначених висновках є те, що заборгованість підприємств з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах є недоїмкою в розумінні ч. 15 ст. 106 Закону 1058. Якщо ж відштовхуватись від протилежного, то має застосовуватися тримісячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений статтею 122 КАС України. Заздалегідь пояснюємо свою позицію стосовно вищенаведеного та стверджуємо, що заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах не відноситься до недоїмки в розумінні статті 106 Закону 1058.

Із вищенаведеного можна зробити однозначний висновок, що термін «недоїмка» в контексті Закону 1058 застосовується виключно як заборгованість зі сплати страхових внесків і жодним чином не стосується заборгованості зі сплати сум відшкодування виплат на оплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах. Додатково потрібно зазначити, що є і висновки Верховного Суду відповідно до яких «суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею». Такі висновки містяться в постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №812/1654/16 та від 13.09.2019 у справі №812/210/17.

Суд, розглянувши дане клопотання, дійшов висновку.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частин першої-другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту.

Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідальність страхувальників, банків, організацій, що здійснюють виплату і доставку пенсій, та їх посадових осіб визначена у статті 106 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Частиною п`ятнадцятою статті 106 Закону № 1058-IV передбачено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються.

Разом з тим, наведена норма не містить в собі застережень, що строки давності не застосовуються з разі стягнення недоїмки виключно по сплаті страхових внесків.

Системний аналіз законодавчих положень, дозволяє дійти висновку, що сплата страхових внесків, витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, належать до платежів однієї категорії, облік надходження яких здійснює Пенсійний фонд, а тому до таких застосовується єдиний порядок стягнення.

Таким чином, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості застосовуються положення частини п`ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-IV.

Суд звертає увагу на правовий висновок щодо застосування даної норми права у подібних правовідносинах, викладений у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 804/18891/14 та від 26.06.2018 у справі № 804/8277/14, відповідно до якого у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п`ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-IV.

Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 122 КАС, не застосовуються.

Крім того, колегія суддів Верховного Суду у постановах від 28.11.2019 у справі № 460/3113/18 та від 01.12.2021 у справі № 140/1205/19 не знайшла необхідності відступати від вказаного висновку, оскільки в даному випадку термін «недоїмка» вжито в широкому розумінні заборгованості. Тобто, в розумінні суми фінансових зобов`язань (грошових боргів), що підлягає погашенню, поверненню в певний термін.

Таким, чином, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, строки звернення до суду, визначені положеннями КАС України, не застосовуються.

Суд вважає помилковими посилання відповідача на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №812/1347/17, від 13.09.2019 у справі №812/210/17, від 25.06.2020 у справі №812/1654/16, оскільки спірні у згаданих справах відносини є відмінними від тих, що є предметом спору у справі №280/10767/23.

Зокрема, у справі № 812/210/17 судом касаційної інстанції висновок про те, що суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею здійснено при оцінці правомірності зарахування спірних платежів в порядку календарної черговості її виникнення. Такий висновок надав суду можливість підтвердити добровільну сплату заборгованості за спірний період з 01.12.2016 по 31.01.2017 у повному обсязі, та відсутність підстав для стягнення сум на відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Відтак, судом касаційної інстанції досліджено обставини правомірності спрямовування пенсійним органом сплачених відповідачем сум по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення, а тому правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13.09.2019 у справі № 812/210/17, не стосується спірних правовідносин і не може застосовуватись судом при вирішенні даного спору.

Суд зауважує, що згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Таким чином, застосуванню підлягають висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 140/1205/19, як такої, що містить останню правову позицію стосовно спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду не є пропущеним, у зв`язку з чим вважає обґрунтованою позицію позивача в питанні незастосування строку звернення до суду з цим позовом, відповідно, клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду суд визнає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська від 12.12.2024 року про залишення позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Є.В. Череповський