Справа № 420/30042/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18028, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №33 від 27.08.2024;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 04.07.2001 по 04.05.2020;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (, 18028, м. Черкаси, вул. Хіміків, 50) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) від 20.08.2024 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 за №3723-XII, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15 червня 2016 року. 20 серпня 2024 року Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії (переведення на пенсію) відповідно до Закону України «Про державну службу», у задоволенні якої відмовлено рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27 серпня 2024 року № 33.

У рішенні зазначено, що до 04.07.2001 посадові особи органів місцевого самоврядування були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. Оскільки Позивач був головою Іванівської селищної ради, яка є органом місцевого самоврядування, до стажу роботи на посадах, прирівняних до відповідних категорій посад державних службовців згідно інформації реєстру зарахований період роботи з 01.01.1999 по 03.07.2001, що не відповідає нормам п. 10 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу», тому відсутні підстави для призначення пенсії за віком як державному службовцю.

В своїх доводах позивач посилається на Порядок обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, відповідно до норм якого до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема, виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів, на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців, та на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування належать посади … міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.

Як вказує позивач, він займав посаду голови Іванівської селищної ради з 14 квітня 1998 року по 04 травня 2020 року згідно записів у трудовій книжці. Крім цього, 22 квітня 1998 року Позивачу присвоєно десятий ранг державного службовця та прийнято присягу державного службовця.

Отже, на думку позивача, період роботи Позивача в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 04 травня 2020 року має зараховуватися до стажу державної служби. Відтак, стаж роботи Позивача на посадах державного службовця станом на 01.05.2016 становив більше 10 років, при цьому Позивач на зазначену дату займав посаду державної служби та продовжувала працювати.

Таким чином позивач вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в переведенні Позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII є неправомірною, відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області №33 від 27.08.2024 необхідно визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою суду від 30.09.2024 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано десятиденний строк на усунення недоліків.

07.10.2024 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою позивач недоліки позовної заяви усунув у повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Цією ж ухвалою суду від 23.10.2024 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області належним чином засвідчені копії документів, що були підставою для прийняття рішення № 33 від 27.08.2024 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , для долучення до матеріалів справи.

05.11.2024 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відповідно до якого ГУ ПФУ в Одеській області позовні вимоги вважає незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування позиції зазначено, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і п. 10, 12 р. XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Подібний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18.

З 04.07.2001 набрав чинності Закон України від 07.06.2001 №2493 «Про службу в органах місцевого самоврядування», відповідно до якого посади в органах місцевого самоврядування віднесені до відповідних категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців. Тобто, посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому, на думку управління, періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

Також ГУ ПФУ в Одеській області вказує, що законодавець чітко окреслив правила, що підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01.05.2016, а саме ті з них, що ст. 37 Закону №3723 встановлені для осіб, які мають не менш як 20 років стажу стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723; та на 01.05.2016 займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.Зз прийняттям Закону №889 змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців. Крім того, з 01.01.2020 додатково змінено порядок призначення пенсій державним службовцям на підставі Постанови Кабінету міністрів України від 05.06.2019 №469, якою доповнено п. 3-1 Порядку №622, зокрема, визначено умови, які повинні бути дотриманні одночасно для визначення права на обчислення таких пенсій. Відтак, законодавцем передбачено збереження права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 виключно для осіб, які не змогли реалізувати таке своє право через внесені зміни до законодавства. При цьому, законодавець не зберіг таким особам право на перерахунок призначеної пенсії, оскільки норми Закону № 3723, які визначали право на перерахунок пенсії та порядок такого перерахунку були визнані такими, що втратили чинність.

06.11.2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої позивач з переконанням Відповідача не погоджується та зазначає, що до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (до 1 травня 2016 року) посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначалися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283. Згідно з пунктом 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Також, пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону №889-VIII, визначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Крім того, згідно з чинним на час звернення із заявою пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, встановлено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

З урахуванням викладеного позивач наполягає на задоволенні яких у повному обсязі.

11.11.2024 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, доводи якого ґрунтуються на тому, що обов`язковою умовою призначення пенсії за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ є наявність у особи достатнього стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених законодавством.

Відповідач вказує, що класифікація посад державної служби унормовано статтею 25 Закону № 3723-ХІІ. Цією нормою визначено сім категорій державних службовців. Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Порядок віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 № 239. Зазначені посади були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців до набрання чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (04.07.2001). Тому при обрахунку стажу державної служби (як в 10 років, так і 20) враховується час роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, але не більше ніж до 04.07.2001.

Враховуючи вищезазначене, на думку відповідача, дії Головного управління є правомірними та відповідають чинному законодавству України, а вимоги позивача є такими, які не підлягають до задоволення.

Документи витребувані ухвалою суду від 23.12.2024 року до суду не надано, оскільки вказана електронна пенсійна справа після відпрацювання була передана засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання Позивача, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Інші заяви по суті справи, клопотання та додаткові докази до суду не надходили.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (надалі позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 ).

Відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 , наявним в матеріалах справи, страховий стаж позивача становить 45 років 9 місяців 27 днів.

20.08.2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Розгляд заяви від 20.08.2024 року та документів наданих до неї провадився за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області (далі Відповідач).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 27.08.2024 року №33 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії на підставі заяви від 20.08.2024 року відповідно до Закону України «Про державну службу».

У рішенні вказано наступне: «З 3 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.11.1993.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон № 3723 XII, крім статті 37, що застосовується для осіб зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 884-VIII передбачено право державних службовців на призначення пенси відповідно до статті 37 Закону № 3723- XII.

Порядок призначення таких пенсій затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб (далі - Порядок № 622).

Пенсії відповідно до Закону № 889-VIII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців призначаються особам, які:

1) досягни пенсійного віку: чоловіки - 62 роки, жінки - віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2) мають страховий стаж: чоловіки - 35 років, жінки - 30 років:

3) не призначали пенсію відповідно до Закону № 3723-ХІІ;

4) на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України або на день набрання чинності Законом № 889-VIII мають не менше як 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 1 травня 2016 року.

Відповідно до відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб про трудову діяльність ОСОБА_1 працює в Іванівській селищній раді з 01.01.1999. Трудову книжку заявником не надано, що унеможливлює визначення періодів роботи на сецпосадах. Згідно довідки про складові заробітної платі від 14.08.2024 № 01/03-34/24/1891 зазначено посаду заступника селищного голови.

Посади в органах місцевого самоврядування віднесені до відповідних категорій посад статтею 14 Закону України від 07 червня 2001 року № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Отже, посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців а органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

За результатами розгляду наданих документів, відділ перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняв рішення відмовити ОСОБА_1 , у проведенні перерахунку пенсії за поданою заявою від 20.08.2024.»

Не погодившись з відмовою пенсійного органу у переведенні на пенсію за віком на умовах Закону України "Про державну службу", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах, Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (далі - Положення № 28-2) (зі змінами) Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Пенсійним фондом України впроваджено новий механізм розподілу та опрацювання звернень щодо призначення/перерахунку пенсій за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 "Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України" (далі - постанова № 25-1) передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.

Відповідно пункту 4.2 розділу IV постанови № 25-1 після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Отже, відповідно пункту 4.2 розділу IV постанови № 25-1 заяву позивача розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 (далі Закон № 3723-XII).

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі Закон № 889-VIII), згідно Прикінцевих та перехідних положень якого втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Статтею 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, у випадку відсутності в особи стажу визначеного підпунктами 10 та 12 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, за умов наявності в особи стажу понад 10 чи 20 років, в сукупності з дотриманням інших вимог, визначених пунктами 10 та 12 зазначеного закону, у такої особи виникає право на одержання пенсії державного службовця.

При цьому, виходячи з аналізу змісту положень пунктів 10 та 12 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у питаннях пенсійного забезпечення законодавець розрізняє державних службовців та осіб, які перебувають на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, зокрема в частині набутого стажу.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 вказаного Закону та Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Тобто, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 вік і страховий стаж.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року по справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року по справі № 676/4235/17.

Так, відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII (у редакції на час набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.08.2024 №33 Відповідачем перелічено положення законодавства та констатовано відсутність підстав для проведення перерахунку. При цьому, в рішенні зазначено, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців а органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби. Отже, спірне рішення прийнято з підстав назарахування до стажу державної служби періодів роботи позивача в органах місцевого самоврядування.

З приводу викладеного, суд зазначає наступне.

Згідно записів №№19-32 копії трудової книжки та вкладишів до трудової книжки серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 встановлено, що позивач працював на посадах в органах місцевого самоврядування, а саме:

14.04.1998 року - обраний на посаду голови Іванівської селищної ради;

22.04.1998 року - прийнято присягу державного службовця та присвоєно 10 ранг державного службовця;

18.05.2000 року - присвоєно 9 ранг державного службовця;

09.07.2001 року - прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування;

28.07.2001 року - присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

16.04.2002 року - обраний на посаду селищного голови;

19.05.2005 року - присвоєний 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 4 категорії;

11.04.2006 року - обраний на посаду селищного голови;

11.11.2010 року - обраний селищним головою;

12.11.2015 року - обраний селищним головою;

28.12.2019 року - повноваження Іванівського селищного голови завершилися; призначено на посаду заступника голови Іванівської селищної ради VІІ скликання;

04.05.2020 року звільнено з посади заступника голови Іванівської селищної ради.

Станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015) ОСОБА_1 продовжував працювати на посаді Іванівського селищного голови, тобто займав посаду державної служби, що відповідає пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Щодо зарахування періоду роботи з 04.07.2001 по 04.05.2020 до стажу державної служби, суд зазначає наступне.

Закон України від 07.06.2001 № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначає порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування, правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус.

Відповідно до статей 1-2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІІ від 07.06.2001, служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.11 Закону №2493, громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають Присягу.

З запису №23-24 трудової книжки позивача 09.07.2001 року вбачається, що ОСОБА_1 прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування та йому присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування. 19.05.2005 року позивачу присвоєний 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 4 категорії.

Статтею 14 Закону №2493 встановлені категорії посад, у тому числі четверта категорія: посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.

Відповідно до ст. 15 Закону №2493, при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад.

Суд зауважує, що стаж державної служби до 01 травня 2016 року обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі Порядок №283), який втратив чинність 01.05.2016 у зв`язку з набранням чинності Закону № 889-VIII.

Згідно з пунктом 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховувалася робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону про службу в органах місцевого самоврядування, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених КМУ до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Аналогічне положення також закріплено у пункті 4 чинного Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі Порядок №229).

Отже, Порядок №283 і чинний Порядок №229 передбачають, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493-III передбачено, що дія Закону №3723-ХІІ поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

В даному аспекті суд вважає за необхідне звернути увагу на постанову Верховного Суду від 10.05.2018, прийняту за результатом розгляду справи №351/1792/17, відповідно до якої суд дійшов висновку, що після набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 за №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

Отже, суд вважає, що період роботи з 04.07.2001 року по 04.05.2020 року ОСОБА_1 на посаді голови Іванівської селищної ради та на посаді заступника голови Іванівської селищної ради повинен бути зарахований до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

З урахуванням викладеного, суд вважає помилковим твердження відповідача, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу державної служби позивача періоди роботи з 04.07.2001 по 04.05.2020 на посаді голови Іванівської селищної ради та на посаді заступника голови Іванівської селищної ради, а відтак Рішення №33 від 27.08.2024 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, є протиправним та підлягає скасуванню.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.08.2024 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 за №3723-XII, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18028, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №33 від 27.08.2024 року про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 04.07.2001 року по 04.05.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.08.2024 року про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 за №3723-XII, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук