Справа № 440/13057/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/13057/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП №73011774 від 28 травня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що державним виконавцем Відділу примусового виконання УЗПВР у Полтавській області не виконано покладеного на нього обов`язку щодо вжиття всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень для своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, а тому постанова про закінчення виконаного провадження ВП №73011774 винесена державним виконавцем передчасно та є незаконною.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву /а.с. 59-61/ відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що державним виконавцем проведено всі можливі та необхідні заходи примусового виконання, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху.

26.11.2024 позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

11.12.2024 до суду надійшли пояснення від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /а.с. 82 - 83/, в яких останній заперечував проти задоволення позову та зазначив, що нарахована заборгованість в розмірі 186901,68 грн за період з 01.12.2019 по 31.10.2021 облікована в Пенсійному фонді України та підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

10.11.2021 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/8647/21 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області" №33/37-4/11675 від 27 квітня 2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 19 листопада 2019 року, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, із урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", із врахуванням раніше виплачених сум.

11.10.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благадиром Дмитром Григоровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73011774, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №440/8647/21, виданого 10.11.2021 Полтавським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області" №33/37-4/11675 від 27 квітня 2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 19 листопада 2019 року, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, із урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", із врахуванням раніше виплачених сум /а.с. 64 зворотній бік - 65/.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Полтавській області Благадиром Д.Г. про накладення штрафу від 31.10.2023 ВП №73011774 за невиконання судового рішення накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення /а.с. 65 зворотній бік - 66/.

Листом Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області від 24.10.2023 /а.с. 66 зворотній бік - 67/ повідомлено, що згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/8647/21 гр. ОСОБА_1 з 01.11.2021 проведено перерахунок пенсії в добровільному порядку згідно з оновленою довідкою про розмір грошового забезпечення. Нарахована заборгованість в розмірі 186901,68 грн за період з 01.12.2019 по 30.10.2021 облікована в Пенсійному фонді України та підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Полтавській області Благадира Д.Г. про накладення штрафу від 20.11.2023 ВП №73011774 за часткове невиконання рішення суду накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України штраф на користь держави у розмірі 10200 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення /а.с. 68 зворотній бік - 69/.

20.11.2023 головний державний виконавець ВПВР УЗПВР у Полтавській області Благадир Д.Г. склав та направив до ГУ ПФУ в Полтавській області вимогу про надання до відділу примірнику Бюджету ПФУ в Полтавській області за 2023 рік, яким передбачено фінансування видатків з погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів /а.с. 71/.

28.11.2023 відповідач склав повідомлення №73011774 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про вчинення кримінального правопорушення, у якому просив: перевірити викладені факти та вирішити питання про притягнення до відповідальності за статтею 382 Кримінального кодексу України посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за невиконання рішення суду, на підставі якого Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/8647/21 виданий 10.11.2023; внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за фактами, викладеними у цьому повідомленні /а.с. 72/.

28.05.2024 головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Полтавській області Благадиром Д.Г., керуючись вимогами пункту 11 частини 1 статті 39, статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №73011774, якою виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №440/8647/21, виданого 10.11.2021 Полтавським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Полтавській області" №33/37-4/11675 від 27 квітня 2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 19 листопада 2019 року, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, із урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", із врахуванням раніше виплачених сум - закінчено /а.с. 76/.

Позивач не погодився з постановою головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Полтавській області Благадира Д.Г. від 28.05.2024 про закінчення виконавчого провадження ВП №73011774, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

За приписами пункту 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частиною першою статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - "ЄСПЛ") у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

З аналізу правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин слідує, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:

- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);

- накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);

- звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

Водночас суд зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18.06.2019 у справі №826/14580/16 (пункти 40-43) підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Отже, розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Крім того, суд звертає увагу, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Частиною третьою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

Суд зауважує, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 25.11.2020 у справі №554/10283/18, від 07.10.2020 у справі №461/6978/19, від 13.12.2022 у справі № 340/5200/21, від 02.11.2023 у справі №580/4398/22.

Зважаючи на те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №440/8647/21 виконано не у повному обсязі, відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні заходи для перевірки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №440/8647/21 у повному обсязі.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження від 28.05.2024 ВП №73011774 прийнята головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Благодиром Д.Г. не на підставі, що визначені Конституцією та Законом України "Про виконавче провадження", та без урахування всіх обставин, що мають значення для її прийняття, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому суд виходить з того, що строк звернення до суду позивачем не пропущено, оскільки доказів надіслання та вручення позивачеві спірної постанови відповідачем не надано і такі відсутні у матеріалах виконавчого провадження ВП № 73011774. Натомість судом встановлено, що 16.10.2024 до Відділу позивачем подано заяву від 14.10.2024, в якій вказано, що будь-якої іншої інформації, крім постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2023, ним не отримано, у зв`язку з чим позивач просив, зокрема, повідомити про вчинені виконавчі дії та постанови, які не надсилалися та не відомі стягувачу /а.с. 77/. Листом від 24.10.2024 № 25259 відповідачем повідомлено заявника про те, що 28.05.2024 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, примірник якої направлений сторонам виконавчого провадження та разом із виконавчим документом до Полтавського окружного адміністративного суду /а.с. 78/. Беручи до уваги те, що позивач дізнався про спірну постанову з листа від 24.10.2024 № 25259, а до суду з позовом звернувся 01.11.2024 (згідно з штемпелем на конверті, в якому надіслано позовну заяву), суд констатує, що строк звернення до суду, встановлений частиною 2 статті 287 КАС України, позивачем дотримано.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у сумі 1211,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 229, 241-245, 250, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (вул. Героїв-пожежників, 13, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (вул. Гоголя, 34, Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 28.05.2024 про закінчення виконавчого провадження № 73011774.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол