Справа № 240/22352/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Житомир

справа № 240/22352/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду через систему "Електронний суд" з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 05.11.2024 №69825191 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з постановою №69825191 від 05.11.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (боржника) штраф у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду без поважних причин.

Вказує, що відповідно до змісту чинних норм права, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Зазначає, що відповідач жодним чином не спростував докази та фактичні обставини, а лише безпідставно виніс постанову про накладення штрафу у порядку ст.75 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні, з викликом сторін.

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу, відповідачу та третій особі за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву за вх.№64854/24, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

В обґрунтування відповідач зазначає, що 05.11.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, у зв`язку з тим, що рішення суду не виконано. Зазначає, що у відповідь на вимогу, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що ОСОБА_1 відповідно до витягу з реєстру Територіальної громади, з 03.07.2023 фактично проживає в АДРЕСА_1 . Факт проживання в АДРЕСА_1 не був предметом розгляду в суді при винесенні рішення від 30.09.2021 у справі №240/5857/21. Однак зважаючи на те, що с.Жеревці Коростенського району віднесено до зони гарантованого добровільного віднесення, підстави для припинення виплати відсутні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача письмових пояснень по суті справи до суду не надіслала.

Відповідно до довідки від 28.11.2024 судове засідання відкладено на 19.12.2024 у зв"язку оголошенням масштабної повітряної тривоги на території України.

Представник позивача у судовому засіданні 19.12.2024 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Додатково наголошував, що рішення суду виконано відповідно до його резолютивної частини, однак зміна стягувачем місця проживання стала підставою для припинення виплати на виконання рішення суду у справі №240/5857/21.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, у відзиві на позовну заяву відповідач просив суд здійснювати розгляд справи без участі його представник

Третя особа в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та вказував, що позивачем, як боржником, безпідставно припинено виконання рішення суду у справі №240/5857/21, оскільки факт проживання на території радіоактивного забруднення не змінився.

У ході судового розгляду справи судом заслухано пояснення представника позивача та третьої особи, оголошено відзив на позовну заяву, поданий відповідачем, досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи, та відповідно до протокольної ухвали суд на місці ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №240/5857/21 позов ОСОБА_1 задоволено, зокрема:

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.11.2019 нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Вказане рішення набрало законної сили 12.01.2022, у зв"язку з чим Житомирським окружним адміністративним судом на виконання рішення суду від 30.09.2021 у справі №240/5857/21, 01 вересня 2022 року видано виконавчі листи.

13 вересня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сладь Т.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №69825191 з виконання виконавчого листа №240/5857/21, виданого Житомирським окружним адміністративним судом 01.09.2022, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.11.2019 нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік та вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 09.11.2022 за вих.№0600-0304-8/90619 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), що на виконання рішення суду у справі №240/5857/21 ОСОБА_1 нараховано підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, сума донарахованих коштів за період з 01.11.2019 по 30.11.2022 складає 286998,28 грн.

Зазначено, що відповідно до ст. 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" фінансування витрат, пов"язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Тому, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від у справі №240/5857/21 включено до Реєстру судових рішень, по яких фінансування здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, в порядку черговості їх надходження.

Листом від 26.04.2024 позивач повідомив державного виконавця, що за період з 01.11.2022 по 02.07.2023 нарахована доплата пенсії, інформація щодо порядку виплати доплати на виконання рішення у справі №240/5857/21 надана у листі від 09.11.2022 №0600-0304-8/90619.

Також вказано, що відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 03.07.2023 №2023/004949691 ОСОБА_1 станом на 03.07.2023 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Факт проживання заявника в с.Жеревці не був предметом розгляду у суді при винесенні рішення від 30.09.2021 №240/5857/21. Також повідомлено, що виплачено заборгованість за рішеннями судів, які набрали чинності по 19 вересня 2020 року.

12 серпня 2024 року старшим державним виконавцем було сформовано вимогу державного виконавця за вих.№76033 про зобов"язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , визначеного статтею 39 Закону №796-XII з урахуванням зміни розміру заробітної плати на відповідний рік та протягом 10 днів з моменту отримання даної вимоги повідомити виконавця. У разі невиконання рішення суду з поважних причин письмово повідомити про них з наданням доказів, з яких державний виконавець може встановити їх поважність (а.с.43).

Листом від 19.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що детальну інформацію щодо проведення перерахунку пенсії, на виконання рішення суду №240/5857/21 надано у листі від 26.04.2024, яка залишається в силі.

05 листопада 2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сладь Т.П., винесено постанову про накладення на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафу у розмірі 5100грн за невиконання рішення суду в адміністративній справі №240/5857/21.

У вказаній постанові зазначено, що боржник вказує, що відповідно до витягу з реєстру Територіальної громади від 03.07.2023 №2023/004949691 ОСОБА_1 з 03.07.2023 фактично проживає в АДРЕСА_1 . Факт проживання заявника в АДРЕСА_1 не був предметом розгляду в суді при винесенні рішення від 30.09.2021 у справі №240/5857/21.

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду протиправною та такою, що порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Положеннями статті 3 Закону №1404-VIII закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Положеннями статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі статтею 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З огляду на системний аналіз наведених норм права, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст.18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Зокрема, частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до змісту положень частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом

З огляду на викладене слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №812/1813/18, від 21.05.2020 у справі №310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі №821/1491/17.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №240/5857/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м.Житомир, 10001; ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.11.2019 нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно з наданими позивачем відомостями щодо проведених перерахунку пенсії ОСОБА_1 нараховано підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, сума донарахованих коштів за період з 01.11.2019 по 30.11.2022 складає 286998,28 грн.

При цьому, позивач зауважив, що не мав об`єктивної можливості виплатити вказану суму донарахованого підвищення у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного фінансування.

Водночас, підставою для накладення на позивача (боржника) штрафу за невиконання рішення суду у справі №240/5857/21 слугувало встановлення державним виконавцем в межах ВП №69825191 відсутності підстав для припинення виплати.

Як встановлено, судом під час розгляду справи листом від 26.04.2024 позивач повідомив державного виконавця, що за період з 01.11.2022 по 02.07.2023 нарахована доплата пенсії, інформація щодо порядку виплати доплати на виконання рішення №240/5857/21 надана у листі від 09.11.2022 №0600-0304-8/90619. Також вказано, що відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 03.07.2023 №2023/004949691 ОСОБА_1 станом на 03.07.2023 проживає за адресою АДРЕСА_1 . Факт проживання заявника в с.Жеревці не був предметом розгляду у суді при винесенні рішення від 30.09.2021 №240/5857/21 (а.с. 44).

Крім того, позивачем надано розрахунок суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 30.09.2021 у справі №240/5857/21 за період з 01.11.2019 по 30.04.2024 (а.с. 45). Водночас, відповідно до вказаного розрахунку, ОСОБА_1 в період з 01.07.2023 по 30.04.2024 зменшено розмір призначеної пенсії, зокрема з 01.07.2023 3049,53 грн, з 01.08.2023 2520,00 грн, крім того з 01.07.2023 застосовано щомісячне зменшення суми доплати на виконання рішення суду (а.с. 45).

Вочевидь, позивачем, як боржником з 01.07.2023 припинено стягувачу у ВП №69825191 ОСОБА_1 доплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вказаний факт, підтвердив представник позивача у судовому засіданні та додатково пояснив, що відповідно до витягу з реєстру Територіальної громади від 03.07.2023 №2023/004949691 ОСОБА_1 з 03.07.2023 фактично проживає в АДРЕСА_1 . Оскільки факт проживання заявника в с. Жеревці не був предметом розгляду в суді при винесенні рішення від 30.09.2021 у справі №240/5857/21, а місце проживання зазначалося за адресою: с.Запілля, Коростенського району, то органом Пенсійного фонду припинено нарахування вказаної доплати.

В свою чергу, державним виконавцем вчинено дії, щодо встановлення повноти обсягу виконання рішення суду у справі №240/5857/21 шляхом формування вимоги державного виконавця за вих.№76033 про зобов"язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , визначеного статтею 39 Закону №796-XII з урахуванням зміни розміру заробітної плати на відповідний рік. Водночас, у вказаній вимозі, державним виконавцем зауважено, що пенсіонер ОСОБА_1 проживає на території гарантованого добровільного відселення (а.с. 43).

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 19.08.2024 повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що детальну інформацію щодо проведення перерахунку пенсії, на виконання рішення суду №240/5857/21 надано у листі від 26.04.2024, яка залишається в силі (а.с. 43 зворот).

Отже на момент винесення оскаржуваної постанови (05.11.2024) позивачем, як боржником в межах ВП №69825191 рішення суду у справі №240/5857/21 не виконано, оскільки припинено виплату на виконання зазначеного рішення суду.

Суд вважає безпідставними доводи позивача про відсутність у стягувача ( ОСОБА_1 ) з липня 2023 року права на нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік, у зв"язку зі зміною місця реєстрації проживання, зважаючи на наступне.

В межах розгляду справи №240/5857/21 судом було встановлено право ОСОБА_1 на отримання підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з підстав: належності особи до категорії громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи; проживання особи в населеному пункті, який відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106, а саме на території гарантованого добровільного відселення; наявність у особи статусу непрацюючого пенсіонера.

Отже, доводи позивача є безпідставними, оскільки с. Жеревці Коростенського району Житомирської області (нова адреса зареєстрованого місця проживання стягувача) є також територією радіоактивного забруднення, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, тобто зміни зони проживання (ІІІ) не відбулося, крім того, ОСОБА_1 залишився перебувати на обліку у позивача.

За таких обставин суд вважає, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №240/5857/21 не виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області в межах покладених судом зобов`язань та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також, суд вказує, що у матеріалах справи відсутні докази щодо виникнення (наявності) у боржника труднощів з виконанням рішення суду чи його незрозумілістю, що в свою чергу свідчить про невиконання рішення суду у повному обсязі без доведення поважності причин. А довільне трактування судового рішення та самовільне визначення боржником способу та порядку його виконання не можуть бути визнаними поважними причинами невиконання судового рішення.

Окрім того суд вказує, що в межах розгляду даної справи, судом підлягають дослідженню правовідносини щодо правомірності дій державного виконавця вчинених при перевірці виконання рішення боржником, однак правовідносини щодо достовірності встановленого права на перерахунок пенсії не підлягають дослідженню судом в даній справі.

Також суд вказує, що надана позивачем в додатках до позовної заяви виписка з розрахунку пенсії ОСОБА_1 , у якій наявна інформація про «доплату по суду (ст.39 ЗУ №796) від мін.ЗП» у розмірі 3200,00 грн, не є належним доказом виконання рішення суду, на момент винесення оскаржуваної постанови (05.11.2024) про накладення штрафу за невиконання рішення суду, оскільки такий перерахунок датований 08.11.2024 (а.с. 8, 9).

Суд вважає за необхідне зазначити, що невиконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року (№67534/01).

Враховуючи викладені обставини, які підтверджуються матеріалами адміністративної справи, суд дійшов висновку, що обов`язок щодо повного та належного виконання рішення суду у справі №240/5857/21, станом на 05.11.2024 позивачем не виконано та, як наслідок, відсутні підстави для скасування постанови ВП №69825191 про накладення штрафу від 05.11.2024.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене та, беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, 7, м.Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003, ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (площа Соборна, буд.1, м.Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10014, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, з урахуванням ч.6. ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення складено у повному обсязі 23 грудня 2024 року.

Суддя А.В. Горовенко