Справа № 480/6557/24
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2024 року м. Суми Справа № 480/6557/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М., розглянув адміністративну справу
до - Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
про визнання протиправними та скасування постанов.
Сторони та їх представники у судове засідання не з`явились.
Суть спору. Позиція сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач 25.07.2024 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправними та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 75565026 від 17.07.2024 та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; визнати протиправними та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 75564858 від 17.07.2024, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про арешт коштів боржника.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням суду стягнуто з позивача на користь двох осіб по 500 000 грн моральної шкоди. Після отримання стягувачами виконавчих листів їх було пред`явлено до виконання. Державними виконавцями було відкрито два виконавчі провадження. У цих двох провадженнях винесено постанови про стягнення виконавчого збору з позивача у сумі 50 000 грн. Виконавцями були прийняті постанови про повернення виконавчих документів стягувачам, в зв`язку з поданими стягувачами заявами. У зв`язку з несплатою позивачем виконавчого збору у кожному з проваджень, постанови про стягнення виконавчого збору були виведені в окремі провадження. Також стягувачами були пред`явлені виконавчі листи до приватного виконавця. Приватним виконавцем було відкрито два виконавчі провадження про стягнення з позивача на користь двох осіб по 500 000 грн моральної шкоди. Також у цих провадженннях прийнято постанови про стягнення з позивача виконавчого збору по 50 000 грн. У зв`язку з тим, що з позивача фактично стягується подвійні суми виконавчих зборів та витрат виконавчого провадження, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
29.07.2024 судом було відкрито провадження у справі.
06.08.2024 до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.
Відзив мотивовано тим, що у зв`язку з надходженням заяв стягувача та несплатою позивачем виконавчих зборів, виконавчем винесено постанови про повернення виконавчих документів та виведено в окремі провадження постанови про стягнення з позивача виконавчого збору. На момент прийняття постанов про відкриття нових проваджень щодо спірних постанов про стягнення виконавчого збору та аналогічно витрат, дані постанова є чинними, самостійними виконавчими документами у разі виведення в окреме виконавче провадження.
10.10.2024 судом витребувано у позивача докази та письмові пояснення. Позивачем виконано вимоги ухвали суду. 01.11.2024 судом витребувано у відповідача докази. 17.12.2024 відповідачем виконано вимоги ухвали суду у повному обсязі.
Встановлені судом фактичні обставини. Висновки суду та їх мотиви.
06.07.2023 Сумським районним судом Сумської області було ухвалено рішення у справі № 587/1743/22, яким стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 500 000 грн завданої моральної шкоди, а також стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 500 000 грн завданої моральної шкоди. Вказане рішення набрало законної сили 07.11.2023.
Стягувачами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було пред`явлено до Ковпаківського відділу ДВС дві заяви про примусове виконання рішення з двома виконавчими листами. Вказане визнається сторонами.
Державним виконавцем 12.12.2023 були відкриті виконавчі провадження № 73568878 (ідентифікатор доступу: 5Г4А1440507Г) щодо стягнення 500 000 грн на користь ОСОБА_2 та № 73569095 (ідентифікатор доступу: ВЕ423АД594ВБ) щодо стягнення 500 000 грн на користь ОСОБА_3 (а.с.101,109). У вказаних виконавчих провадженнях були винесені постанови про стягнення виконавчого збору у сумі 50 000 грн (а.с.102,110).
16.07.2024 державним виконавцем у ВП № 73568878 та № 73569095 були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачам, в зв`язку з поданням стягувачами відповідних заяв. У кожній з постанов зазначено, що залишок нестягнутої суми за виконавчим документом складає 500 000 грн, сума стягнутого виконавого збору - 0 грн (а.с.21,25).
17.07.2024 державним виконавцем було відкрито ВП № 75565026 (ідентифікатор доступу: 3339В13ДВ749) з примусового виконання постанови виконавця про стягнення виконавчого збору від 12.12.2023 ВП № 73569095 (а.с.16).
У той же час стягувачами було пред`явлено приватному виконавцю Жованик Ю.А. дві заяви про примусове виконання рішення з двома виконавчими листами. Вказане визнається сторонами.
Згідно з ч.1-4 ст.31 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.
Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди (ч.7 ст.31 цього Закону).
Пунктом 19 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 08.09.2016 № 643, передбачено, що розмір основної винагороди приватного виконавця становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.
Згідно з ч.ч.1-2 ст.27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (ч.4 ст.27 цього Закону).
Отже, основна винагорода приватного виконавця і виконавчий збір у виконавчому провадженні, що здійснює державний виконавець, хоча й виступають формами винагороди виконавців, проте не є однаковими поняттями, їх розмір складає 10% від суми стягнення.
Суд звертає увагу, що Закон № 1404-VIII не містить юридичної норми, яка необхідна для регламентації правовідносин, які виникли у цій судовій справі. Цей Закон не визначає порядку, умов чи підстав для припинення стягнення виконавчого збору з боржників у випадку, коли стягувач подав заяву про повернення виконавчого документу стягувачу, отримав виконавчий документ та надалі пред`явив його до виконання приватним виконавцям.
Норми законодавства, що стосуються умов і підстав стягнення винагороди приватними виконавцями, не містять приписів, які б обмежували їхні права на отримання винагороди за вчинення виконавчих дій у разі, коли виконавчий лист попередньо перебував на виконанні в державного виконавця.
Відповідно до норми п.5 ч.1 ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості.
Частиною 8 ст.27 Закону № 1404-VIII передбачено, що під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.
Суд зазначає, що на відміну від решти положень виконавчого законодавства, тільки вказана норма закону регулює подібні суспільні правовідносини. Вона містить правило стосовно неможливості подальшого стягнення виконавчого збору, якщо надалі виконавчий документ буде виконувати не державний, а приватний виконавець.
Вказана норма спрямована на те, щоб не допустити одночасного стягнення з боржника виконавчого збору і основної винагороди. Ця норма покликана уникнути подвійної плати боржником зазначених коштів. Тож її застосування дозволяє розв`язати спір стосовно справедливості подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа.
Суд звертає увагу, що, відповідно до до припису ч.6 ст.7 КАС України, може застосувати до спірної ситуації закон, що регулює подібні правовідносини.
Судом встановлено, що станом на 18.12.2024 виконавчі провадження № 75572388 та № 75572714 не завершені. У вказаних провадженнях приватним виконавцем винесено дві постанови про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 10% від суми стягнення.
Водночас, у зв`язку з поданням заяв стягувачами про повернення виконавчих документів, державним виконавцем у ВП № 73568878 та № 73569095 були винесені постанови про повернення виконавчих документів, а також розпочато ВП № 75564858 та № 75565026 з примусового виконання постанов про стягнення виконавчого збору у розмірі 10% від суми стягнення.
Проявом принципу справедливості є рівність. Вимога діяти однаково в однакових умовах формулюється як вимога нзаборони свавілля. Також одним із аспектів справедливості є змістовна справедливість, яка втілюється у принципі пропорційності (розмірності).
Отже, сума виконавчого збору відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" не може перевищувати 10% суми стягнення. Приватним виконавцем виконуються виконавчі листи та винесені постанови про стягнення з позивача основної винагороди у розмірі 10% суми стягнення. У той же час наявні постанови державного виконавця від 17.07.2024 про відкриття виконавчих проваджень № 75564858 та № 75565026, які стосуються стягнення виконавчого збору в розмірі 10%. Стягнення таких сум приватним виконавцем і держаним виконавцем було б одночасним стягненням з боржника виконавчого збору і основної винагороди, що було б несправедливим, необгрунтованим та непропорційним. Тому вказані постанови не відповідають критеріям правомірності, які встанволені нормою ч.2 ст.2 КАС України, в тому числі обґрунтованості, розумності, добросовісності і пропорційності. Тому вони є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Інші постанови у виконавчих провадженнях № 75564858 та № 75565026, про які зазначено в резолютивній частині рішення, також є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, як похідні.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, суд на підставі норми ч.1 ст.139 КАС України, стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 2422,20 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити.
2. Визнати протиправними та скасувати постанови старншого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції: про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2024 ВП № 75565026, про стягнення виконачого збору від 17.07.2024 ВП № 75565026, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.07.2024 ВП № 75565026, про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2024 ВП № 75564858, про стягнення виконачого збору від 17.07.2024 ВП № 75564858, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.07.2024 ВП № 75564858, про арешт коштів від 17.07.2024 ВП № 75564858.

4. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.
5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 18.12.2024.

Суддя А.І. Сидорук