Справа № 380/24096/24
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 рокусправа №380/24096/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 3) в якому позивач просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723 XII, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII стаж роботи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посадах спеціалістів у органах податкової служби (інспекції, адміністрації) України за період з 18.10.1993 р. по 28.12.2020 р. а саме з:

18.10.1993 р. по 24.02.1996 р. ДПІ у Личаківському районі м. Львова а саме з:

18.10.1993 р. на посаді старшого державного ревізора - інспектора відділу аудиту юридичних осіб ДПІ по Личаківському районі м. Львова ;

25.02.1996 р. по 22.01.1997 р. ДПІ (ДПА)по Львівській області а саме з:

26.02.1996 р. на посаді головного державного податкового інспектора відділу непрямих податків;

26.11.1996 р. на посаді головного державного податкового інспектора непрямих податків ДПА по Львівській області;

03.01.1997 р. на посаді головного державного податкового інспектора відділу справляння непрямих податків і реалізації акцизних марок .

23.01.1997 р. по 30.11.2005 р. (ДПІ)ДПА у Залізничному районі м. Львова а саме з:

23.01.1997 р. на посаді начальника управління справляння податків з юридичних осіб;

16.02.1998 р. на посаді начальника управління справляння податків з юридичних осіб ДПА у Залізничному районі м. Львова;

03.04.2000 р. на посаді начальника відділу прямих і непрямих податків з юридичних осіб;

15.09.2000 р. на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб в тій же інспекції;

01.10.2002 р. на посаді начальника управління оподаткування юридичних осіб;

01.09.2005 р. на посаді начальника відділу податку на прибуток та інших податків зборів (обов`язкових платежів);

25.10.2005 р. на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб;

01.12.2005 р. по 17.02.2013 р. (ДПІ)ДПА у Шевченківському районі м. Львова а саме з:

01.12.2005 р. на посаді начальника відділу оподаткування юридичних осіб ДПІ у Шевченківському районі м. Львова;

07.03.2007 р. на посаді заступника начальника інспекції - начальника управління оподаткування юридичних осіб;

17.03.2008 р. на посаді заступника начальника інспекції;

16.03.2012 р. посаді заступника начальника ДПІ у Шевченківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби;

17.07.2013 р. по 16.02.2015 р. ДПІ у Залізничному районі м. ГУ Міндоходів у Львівській області Львова а саме з:

17.07.2013 р. призначена в порядку переведення на посаду першого заступника начальника ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області;

17.02.2015 р. по 20.10.2015 р. ДПІ у Сихівському районі м. Львова а саме з:

17.02.2015 р. призначена в порядку переведення на посаду заступника начальника ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області.

21.10.2015 р. по 28.12.2020 р. у Головному управлінні ДФС у Львівській області а саме з:

21.10.2015 р. на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Львівській області.

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №40 від 07.11.2024 р, яким відмовлено у переведенні ОСОБА_1 із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723, з 31.10.2024 р. та здійснювати виплату пенсії державного службовця з урахуванням Довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної №95-13-01-10-21 від 31.10.2024 р. та Довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №94-13-01-10-21 від 31.10.2024 р. які додані до заяви, яка зареєстрована 31.10.2024 р. за №8364;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань грн. сплачені позивачем судові витрати , а саме суми судового збору у розмірі 3633 грн. 60 коп. сплаченої при поданні позову та витрат на правничу допомогу за договором у сумі 3000,00 грн. разом у сумі 6633,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із досягненням пенсійного віку позивачу призначено пенсію за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення". Позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її на інший вид пенсійного забезпечення, а саме на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області рішенням №40 від 07.11.2024 відмовило позивачу у переведенні на пенсію державного службовця. На переконання позивача, відмова відповідача у переведенні на пенсію державного службовця є протиправною, оскільки нею дотримані всі вимоги встановлені законодавством для переведення на вказаний вид пенсії. У зв`язку з цим, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подав відзив на позовну заяву (вх. №23175ел від 17.12.2024 року), в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України Про державну службу № 889 (далі - Закон 889), ст. 90 якого визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058, ст. 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій. Ним визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 - XII Про державну службу.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 втратив чинність Закон України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон 3723), крім ст. 37, яка застосовується до осіб, зазначених у п.п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 № 622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок 622).

Згідно п. 1 Порядку 622 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058.

Відповідно до п. 10, п. 12 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону 889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону 3723, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 2 Порядку 622).

Крім того, ст. 25 Закону 3723 визначено сім категорій посад державних службовців, залежно від яких встановлювались ранги державних службовців.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 02.11.1981 видно, що позивач працювала в органах державної податкової служби України з 18.10.1993 по 28.12.2020 та мала спеціальні звання.

Згідно статті 343.1 Податкового кодексу України, статті 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» №509-ХІІ від 04.12.1990 року, якщо посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, то ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України 3723 та у разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до п. 1 статті 343 Податкового кодексу надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Підпунктом 17 пункту 3 статті 3 Закону 889 визначено, що дія цього Закону не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання.

Отже, періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Згідно наданих документів позивача, стаж державної служби станом на 01.05.2016 становить 1 рік 08 місяців 14 днів (з 18.10.1993 по 01.01.1995, з 17.07.2013 по 31.12.2013).

На підставі викладеного, інші періоди роботи позивача в органах державної податкової служби України не підлягають зарахуванню до стажу державної служби, оскільки періоди роботи на посадах в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Відтак, враховуючи вищезазначене, позивач немає права на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки відсутні підстави для зарахування до стажу державної служби період роботи позивача в органах податкової служби.

Таким чином вимоги позивача є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, подала відзив на позовну заяву (вх. №92684 від 17.12.2024 року), в якому просила у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. З 01.05.2016 набрав чинності Закон України №889-VIII, у якому передбачені певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII врегульовано право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон України №3723-ХІІ). На призначення пенсії за Законом України № 889-VIII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, можуть розраховувати дві категорії осіб:

- державні службовці, які на день набрання чинності Законом України № 889-VIII (1 травня 2016 року) обіймають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України;

- особи, які на день набрання чинності Закону України № 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Отже, вищезгаданим Законом поширене право на призначення пенсії державного службовця виключно на осіб, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Відповідно до статті 3 Закону №889 сфера дії цього Закону не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання.

Підтвердженням, що посада віднесена до категорій посад державних службовців є отримання в період роботи рангу державного службовця.

Тобто, Законом звужено коло осіб, які, на даний час мають право на таку пенсію, та обмежено їх виключно тими особами, які працювали на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Такі посади визначені виключно ст. 25 Закону України № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Так, з огляду на викладене вище, немає правових підстав для зарахування стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців періодів роботи з 02.01.1995 по 22.01.1997, з 23.07.1997 по 30.11.2005, з 01.12.2005 по 16.07.2013, з 01.01.2014 по 16.02.2015, 17.02.2015 по 20.10.2015, з 21.10.2015 по 28.12.2020. До стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, зараховано періоди з 18.10.1993 по 01.01.1995, з 17.07.2013 по 31.12.2013.

Стаж роботи на посадах віднесених до категорії посад державних службовців станом на 01.05.2016 становить 1 рік 8 місяців 14 днів.

Призначення пенсій відповідно до Закону України № 889 - №VІІІ також регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», яка застосовується з 01.05.2016 (далі Постанова №622), якою зокрема, затверджено порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб.

Відповідно до Постанови № 622 визначено, що право на призначення пенсії за нормами Закону № 889-VIII набувають особи, зокрема, які мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, виходячи з норм чинного законодавства та враховуючи посади, які займала позивач, згідно записів у трудовій книжці, слід зазначити, що відсутні правові підстави для призначення пенсії державного службовця відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону №889VІІІ у зв`язку з відсутністю станом на 01.05.2016 не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважаємо, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням проведено розрахунок стажу позивачу згідно вимог чинного законодавства.

Отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки у ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 відсутній необхідний стаж (20 років) для призначення пенсії відповідно до Закону №889 VIII

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 з 08.04.2024 перебуває на обліку в Головного управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком призначеної за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

31.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії призначеної за нормами Закону України № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 VIII (далі - Закон №889 VIII).

За принципом екстериторіальності заява про переведення пенсії з виду на вид ОСОБА_1 була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №40 від 07.11.2024 відмовлено ОСОБА_1 у переході на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №40 від 07.11.2024 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулася із даним позовом в суд.

При вирішення вказаного спору суд виходить з наступного.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Конституції України).

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. року №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9, частини 1 статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Отже, статтею 45 Закону №1058-IV врегульовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за даним Законом, на інший вид пенсії, визначений цим же Законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначені Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі-Закон № 889-VIII), який згідно із пунктом 1 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII набрав чинності з 1 травня 2016 року.

Статтею 90 Закону № 889-VIII встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 28.12.1993 року № 3723-XII (далі-Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пунктів 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993 року № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993 року № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993 № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993 року № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пунктів 8, 11 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частинами 1, 8 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 28.12.1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,-у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частинами 17 статті 37 Закону № 3723-XII, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, затверджено "Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб", (далі Порядок № 622).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 622, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 Порядку № 622 встановлено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу":

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку № 622, встановлено, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:

- чоловіки, які досягли віку 62 роки.

- жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із пунктом 4 Порядку № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,

- заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому-п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно із пунктом 5 Порядку № 622, форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Відповідно до пунктів 2, 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу", пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, та пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, правління Пенсійного фонду України постановою 17.01.2017 № 1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за № 180/30048 затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI № "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу", що додаються:

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Частиною 2 статті 25 Закону № 3723-XII, установлено категорії посад державних службовців.

Згідно із частиною 3 статті 25 Закону № 3723-XII, віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України "Про державну службу" Кабінет Міністрів України постановою від 25 березня 2016 року № 229 затвердив "Порядок обчислення стажу державної служби", яка набрала чинності з 01 травня 2016 року, (далі Порядок № 229).

Частиною 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229 визнано такою, що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 "Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби".

Згідно із пунктами 1, 2, 3 Порядку № 229, цей Порядок визначає механізм обчислення стажу державної служби.

Обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.

Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж державної служби обчислюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 229, до стажу державної служби зараховуються:

- час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону;

- час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно із пунктом 6 Порядку № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону.

До 1 травня 2016 року - дати набрання чинності Законом № 889-VIII та постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, обчислення стажу державної служби проводилося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби", прийнятої на виконання постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, (далі Порядок № 283).

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723 після 01.05.2016, є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, а саме щодо віку, стажу державної служби або стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №40 від 07.11.2024 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» через відсутність необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців не менше 20 років, оскільки не було зараховано до стажу державної служби період роботи в Державній податковій службі.

У пункті 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Із записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 02.11.1981 судом встановлено, що позивач у період роботи з 02.01.1995 по 22.01.1997, з 23.07.1997 по 30.11.2005, з 01.12.2005 по 16.07.2013, з 01.01.2014 по 16.02.2015, 17.02.2015 по 20.10.2015, з 21.10.2015 по 28.12.2020 працювала в органах державної податкової служби.

Пунктом 1 Порядку № 283, затвердженим постановою КМУ від 03.04.1994, регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) (в тому числі): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

У додатку до Порядку № 283 наведений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Зокрема, згідно з додатком до Порядку №283 до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби та на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон № 509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України (далі ПК України).

Пунктом 342.4 статті 342 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 344.1 статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII. Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством

Згідно пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби. Крім цього, згідно з п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Зважаючи на викладене, період роботи позивача в органах Державної податкової служби з 02.01.1995 по 22.01.1997, з 23.07.1997 по 30.11.2005, з 01.12.2005 по 16.07.2013, з 01.01.2014 по 16.02.2015, 17.02.2015 по 20.10.2015, з 21.10.2015 по 28.12.2020 підлягає до зараховування до її стажу державної служби, відтак стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016 склав більше 20 років, тому суд відхиляє доводи відповідача щодо неможливості зарахування спірного періоду до стажу державної служби, оскільки будь-яких законних перешкод для реалізації позивачем цього права судом не встановлено.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №40 від 07.11.2024 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком державного службовця та зарахування до стажу держаної служби період роботи позивача у Державній податковій службі з 02.01.1995 по 22.01.1997, з 23.07.1997 по 30.11.2005, з 01.12.2005 по 16.07.2013, з 01.01.2014 по 16.02.2015, 17.02.2015 по 20.10.2015, з 21.10.2015 по 28.12.2020.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п. 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723, з 31.10.2024 р., суд зазначає наступне.

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за №339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку №22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про переведення (перерахунок) пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про переведення (перерахунок) пенсії та прийняв рішення про відмову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перевести ОСОБА_1 з 31.10.2024 на пенсію за віком державного службовця відповідно пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснювати виплату пенсії державного службовця з урахуванням Довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної №95-13-01-10-21 від 31.10.2024 р. та Довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №94-13-01-10-21 від 31.10.2024 р. які додані до заяви, яка зареєстрована 31.10.2024 р. за №8364, то суд зазначає, що у цій справі спір виник щодо права позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у сукупності із пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, оскільки орган Пенсійного фонду України не визнав за нею цього права.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2023 у справі №560/8328/22, у якій предметом спору були аналогічні правовідносини, зазначив, що вимоги позивача зобов`язати обрахувати пенсію за віком з урахуванням заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Тож з урахуванням наведеного вимоги позову про визначення розміру пенсії з урахуванням довідок №95-13-01-10-21 від 31.10.2024 р. та №94-13-01-10-21 від 31.10.2024 р., виданих Головним управлінням ДПС у Львівській області, про складові заробітної плати для призначення пенсії задоволенню не підлягають (є передчасними).

При цьому суд зауважує, що згідно з правовими висновками Верховного Суду у наведеній справі №560/8328/22 для призначення пенсії за віком за Законом №3723-ХІІ особі, яка на час звернення за її призначенням не є державним службовцем, проте відповідає критеріям, визначеним у пункті 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, використовується розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а не розмір заробітної плати, яку така особа отримувала під час перебування на державній службі.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, в зв`язку із чим адміністративний позов належить задоволити частково.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 3633 грн. 60 коп.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №40 від 07.11.2024 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсії за віком державного службовця з урахуванням норм ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перевести ОСОБА_1 з 31.10.2024 на пенсію за віком державного службовця відповідно пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, зарахувавши до стажу держаної служби період її роботи у Державній податковій службі з 02.01.1995 по 22.01.1997, з 23.07.1997 по 30.11.2005, з 01.12.2005 по 16.07.2013, з 01.01.2014 по 16.02.2015, 17.02.2015 по 20.10.2015, з 21.10.2015 по 28.12.2020.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач1 - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

Відповідач2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 3; ).

СуддяКухар Наталія Андріївна