Справа № 373/2808/24
Суддя: Опанасюк І. О.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/2808/24
Номер провадження 2-а/373/28/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №373/2808/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Столичного округу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Представник позивача - адвокат Кожуховський О.В. звернувся до суду з вказаним позовом у порядку адміністративного судочинства та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 11.11.2024 №000332.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.11.2024 ОСОБА_1 здійснював промисловий вилов риби на Канівському водосховищі поблизу міста Переяслав. До нього підійшли на човні троє чоловіків, які представились співробітниками Державної екологічної інспекції Столичного округу, посвідчень не показали. Зазначені особи здійснювали фото/відеофіксацією роботи позивача, перевіряли наявні у нього документи, змусили написати пояснення про те, що промисловий журнал із додатками відсутній на судні, будь-яких копій документів йому не вручили.

Роботодавець ОСОБА_2 того ж дня звернувся до відповідача з проханням повідомити чи були складені будь-які адміністративні матеріали на Юхименка Ю.Ю. та надати їх копії у випадку складання. Відповідь на цю заяву відповідач надав лише 10.12.2024.

26.11.2024 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, відповідь на запит та копії протоколу і постанови були надані представникові позивача у електронному виді лише 05.12.2024.

Постановою головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) тваринного світу та біоресурсів Кужель Євгена Валерійовича про накладення адміністративного стягнення від 11.11.2024 №000332 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого частиною 3 статті 85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень, а саме : позивач допустив порушення підпункту 7 пункту 2 розділу ІІІ «Правил промислового рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.04.2023 №785 та статті 63 ЗУ «Про тваринний світ».

Вважає, що постанова є неправомірною, незаконною та підлягає скасуванню, оскільки 22.12.2023 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №1347 «Деякі питання здійснення спеціального використання водних біоресурсів», на виконання якої ФОП ОСОБА_2 , як роботодавець позивача, усі журнали та додатки до них веде у електронній формі в Єдиній державній електронній системі управління галуззю рибного господарства (еРиба) з 05.07.2024.

Також цією постановою Кабінетом Міністрів України від 22.12.2023 №1347 був затверджений новий Порядок здійснення спеціального використання водних ресурсів, тобто наявність журналу та додатків до нього у паперовій формі під час промислового впливу на судні взагалі не передбачено.

Усі інші передбачені законодавством документи були надані позивачем представникам відповідача.

Також вважає, що відповідач при розгляді справи порушив вимоги статті 249, 268, 278-279, 280, 277-2, 285, 245, 268 КУпАП.

Ухвалою від 13 грудня 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, у порядку передбаченому ст.162 КАС України, у встановлений судом п`ятиденний строк з дня одержання копії ухвали та копій документів не надав до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 КАС місцем загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до пункту 19 частини 1 статті 4 КАС є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.

Положення щодо розгляду справ відповідних категорій містяться у статті 286 КАС України, відповідно до частини 1 якої адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, зазначені категорії справ стосуються перевірки судом рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).

Відповідно до постанови головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) тваринного світу та біоресурсів Кужель Євгена Валерійовича про накладення адміністративного стягнення від 11.11.2024 №000332 ланковий рибалка ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_1 11.11.2024 о 14 год.00 хв. на Канівському водосховищі поблизу м. Переяслав Бориспільського району, здійснював промисловий лов риби без додатку до промислового журналу, чим порушив підпункту 7 пункту 2 розділу ІІІ «Правил промислового рибальства» та статті 63 ЗУ «Про тваринний світ».

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень.

Згідно Дозволу № KAN3MAX2024-2 на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) (для здійснення промислового рибальства) від 19.08.2024, ФОБ Бабкіну Роману Андрійовичу видано дозвіл на промислове рибальство, на підставі Договору KAN3MAX2024-2 на право спеціального використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 19.08. 2024. Строк дії дозволу з 19.08. 2024 по 31.12.2024.

Згідно Договору на KAN3MAX2024-2 право спеціального використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) від 12.02.2024, укладеного між Державним агентством України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , користувач отримав право на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарському водному об`єкті (його частині) - Канівському водосховищі.

Також позивач у підтвердження своїх позовних вимог надав суду скріншот із системи «єРиба» щодо журналу обліку вилучених водних біоресурсів (електронні документи); копію квитанції обліку добутих біоресурсів від 11.11.2024 №50216; скріншот від Державної екологічної інспекції Столичного округу щодо реєстрації вилову 11.11.2024; копія суднового білета №2774; копію посвідчення рибалки на ОСОБА_1 ; копію трудового договору №7 від 01.10.2024 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; витяг з ЄДР щодо ФОБ ОСОБА_2 .

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 розділу ІІІ «Правил промислового рибальства» затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.04.2023 №785 під час здійснення промислу забороняється проводити промислові операції без наявності у відповідального за добування (вилов) водних біоресурсів копії дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), промислового журналу та додатка до нього, а у всіх рибалок посвідчення рибалки (крім членів екіпажів суден, які підлягають реєстрації у Державному судновому реєстрі України).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінетом Міністрів України від 22.12.2023 №1347 «Деякі питання здійснення спеціального використання водних біоресурсів» датою запуску компонентів Єдиної державної електронної системи управління галуззю рибного господарства, що забезпечує укладання договору на право спеціального використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), видачу, відмову у видачі, переоформлення, анулювання дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) (для здійснення промислового рибальства, дослідного вилову), ведення журналу обліку рибогосподарської діяльності, оформлення квитанції обліку добутих (виловлених) водних біоресурсів та маркування знарядь лову засобами Єдиної державної електронної системи управління галуззю рибного господарства , є дата повідомлення на офіційному веб-сайті Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм про початок їх роботи ;

Журнал обліку прийнятих водних біоресурсів та журнал обліку вилучених водних біоресурсів передаються суб`єктами рибного господарства до територіального органу Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, який реалізує свої повноваження на території відповідної адміністративної територіальної одиниці, в межах якої здійснюється спеціальне використання водних біоресурсів, протягом одного місяця з дня набрання чинності постановою КМУ від 22.12.2023 №1347.

Станом на 11 листопада 2024 року (дата складання постанови про накладення адміністративного стягнення) Єдина державна електронна система управління галуззю рибного господарства (єРиба) вже працювала. Із 05.07.2024 зазначені журнали та додатки ФОБ ОСОБА_2 веде в електронній формі в системі «еРиба».

Також цією постановою було затверджено новий порядок вилову риби Порядок здійснення спеціального використання водних біоресурсів.

Пунктом 24 затвердженого Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів передбачено, що спеціальне використання водних біоресурсів здійснюється за умови наявності в Системі інформації (відомостей) про виданий дозвіл та укладений договір на право здійснення промислу, внесення відповідно до вимог цього Порядку інформації (відомостей) у журнал обліку рибогосподарської діяльності та за наявності на безпосередньому місці добування (вилову):

Документів, що посвідчують особу, а також за наявності посвідчень рибалки (крім членів екіпажів суден, зареєстрованих у Державному судновому реєстрі України);

Договору на право здійснення дослідного вилову, в тому числі договору про спільне виконання робіт з дослідного вилову в рибогосподарських водних об`єктів (їх частинах) у разі його укладення, або копій таких договорів (у разі здійснення дослідного вилову).

Отже, наявність журналу та додатків до нього у паперовій формі під час промислового вилову на судні взагалі не передбачена.

Описана в протоколі про адміністративне правопорушення виловлена риба не вилучалась, а внесена позивачем до відповідного журналу (в електронній формі) та була реалізована.

Таким чином, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу.

Порядок розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, які віднесені до компетенції Державної екологічної інспекції, регулюється положеннями КУпАП, а також Інструкцією з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення № 264 від 05.07.2004 року.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відповідно до статті 284 КУпАП є одним з рішень суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийнято за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення і одночасно з цим яке становить найбільше втручання в особисті права, свободи особи, оскільки передбачає створення для особи негативних наслідків особистого, майнового характеру у вигляді адміністративного стягнення.

Внаслідок цього суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення можливо лише за умови, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у встановленому законодавством порядку, а факт вчинення адміністративного правопорушення і вина особи у його вчиненні доведені у встановленому порядку належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Отже, визначальним для такого рішення суб`єкта владних повноважень є доведення факту вчинення адміністративного правопорушення та вини особи.

Відповідно до статті 280 КУпАП суб`єкт владних повноважень, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виконання зазначеного обов`язку є визначальним для прийняття правомірного рішення суб`єктом владних повноважень, яке буде становити пропорційне та законне втручання у права та свободи особи, а також підтверджувати належне виконання владних (управлінських) функцій самим суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до статті 279 КУпАП виконання цього обов`язку здійснюється у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідження доказів, вирішення клопотань.

При цьому відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Зазначені докази відповідно до статті 252 КУпАП оцінюються суб`єктом владних повноважень за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, після чого та на основі чого виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Зазначені права гарантуються у відповідності до статті 268 КУпАП тим, що розгляд та вирішення справи про адміністративне правопорушення відбувається за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У свою чергу розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності зазначеної особи можливий лише у випадку, коли є дані про те, що ця особа належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи і від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд звертає увагу на необхідність забезпечення реалізації прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на те, щоб бути вислуханою, надати свої зауваження та пояснення щодо суті справи. Порушення зазначеної вимоги суттєво впливає на правомірність рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки становить пряме втручання у право на справедливий суд, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і полягає у наявності кожної особи права бути почутим.

З метою забезпечення виконання вимог законодавства та реалізації права особи на справедливий суд в аспекті права бути вислуханим чинне законодавство покладає на орган (посадову особу), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, обов`язок відповідно до статті 278 КУпАП вирішити наступні питання, зокрема, перевірити чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

У свою чергу відповідно до частини 1 статті 277-2 КУпАП встановлюється імперативне правило, відповідно до змісту якого повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як затри доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

При цьому зазначений нормативний припис не слід тлумачити як такий, що знімає з органу (посадової особи), яка не є судом у його класичному розумінні, обов`язок належним чином та завчасно повідомити особу про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що узгоджується з висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 01.02.2021 року у справі № 488/3338/15-а, постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 676/752/17.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення № 000082 та постанова про адміністративне правопорушення № 000332 були складені та винесені відповідно в один день та до того ж однією посадовою особою, що свідчить про відсутність достатнього та тривалого проміжку часу між цими двома процесуальними діями.

У протоколі зазначається, що розгляд справи відбудеться о 15 годині 11 листопада 2024 року на «місці скоєння правопорушення». Одночасно з цим слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції № 264 від 05.07.2004 року - особа, яка склала протокол, роз`яснює порушнику його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, (80732-10) про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі, та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення (додаток 3).

Відповідно до п. 2.14 Інструкції № 264 від 05.07.2004 року - протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 276 КУпАП щодо місця розгляду і вирішення зазначеної справи про адміністративне правопорушення поширюється загальне правило, відповідно до змісту якого справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Місцем вчинення адміністративного правопорушення в аспекті ч. 1 ст. 276 КУпАП відповідно до Рішення КСУ від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 розуміється не безпосереднє місцем, де було вчинено дію чи бездіяльність, які становлять склад адміністративного правопорушення, а адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд звертає увагу на імперативність та безумовність п. 2.14 Інструкції № 264 від 05.07.2004 року, який вимагає від посадової особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, надсилати його органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення. Тобто, чинне законодавство не передбачає можливості посадових осіб Державної екологічної інспекції, що склали протокол, здійснювати одразу розгляд справи про адміністративне правопорушення, а навпаки вимагає надсилання зазначеного протоколу органу (посадовій особі), що уповноважений розглядати справу.

Також, відповідно до п. 2.13 Інструкції № 264 від 05.07.2004 року посадова особа, що склала протокол, зобов`язана також вручити або надіслати повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому суд звертає увагу, що зазначене повідомлення має чітко встановлену та регламентовану форму, яка визначена зазначеною Інструкцією. Таке повідомлення має форму окремого документа, що має вручатися або надсилатися правопорушнику відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП не пізніше ніж за 3 доби до розгляду справи.

Крім того, форма зазначеного повідомлення, а також зміст форми протоколу про адміністративне правопорушення, що містяться у додатках до Інструкції № 264 від 05.07.2004 року, вимагає вказати саме повну назву органу, в якому відбудеться розгляд справи, а також повну адресу місця, де відбудеться розгляд справи.

Отже, суд приходить до висновку, що посадова особа Державної екологічної інспекції після складання протоколу про адміністративне правопорушення не тільки надсилає зазначений документ іншому органу (посадовій особі), що уповноважена розглядати справу, але ще і вручає або надсилає особі, що притягається до відповідальності, повідомлення встановленої форми щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому має бути зазначено дату, час і місцезнаходження (повна назва органу і його адреса, де відбудеться розгляд справи).

Протокол про адміністративне правопорушення містить графи щодо повідомлення про розгляд справи. Зазначений факт свідчить про порушення вимог чинного законодавства щодо належного повідомлення особи про розгляд справи, оскільки відповідно до Інструкції № 264 від 05.07.2004 року таке повідомлення має здійснюватися окремим документом встановленої форми, що надсилається або вручається особі.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів того, що про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлявся шляхом вручення або направлення йому окремого відповідного повідомлення встановленої форми. Докази на підтвердження зазначених обставин не були надані і також і відповідачем.

Суд звертає увагу, що таке повідомлення, крім того, що є окремим документом встановленої форми, має вручатися і надсилатися не пізніше ніж за 3 доби до розгляду справи у відповідності до статті 277-2 КУпАП.

У свою чергу зміст протоколу про адміністративне правопорушення містить відомості про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 годині 00 хв. 11 листопада 2024 року на місці скоєння правопорушення. А зміст оспорюваної постанови про накладення стягнення свідчить, що розгляд справи відбувся в той же день, що і складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому у графі «розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в приміщенні» зазначено «на місці скоєння правопорушення», що не відповідає вимогам зазначеної графи, яка вимагає зазначення саме назви органу, в якому буде справа розглядатися, а не місце розгляду справи. У графі «за адресою», яка вимагає зазначення повної адреси місцезнаходження органу, що буде здійснювати розгляд справи, зазначено - м. Переяслав.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату, час і місце розгляду його справи шляхом вручення або направлення окремого повідомлення встановленої форми, а також той факт, що повідомлення, яке у порушення вимог законодавства міститься у протоколі про адміністративне правопорушення, не містить жодної конкретної інформації, яка дає можливість визначити орган, що буде здійснювати розгляд і де відбудеться такий розгляд, а також той факт, що таке повідомлення у протоколі було надано менш ніж за 3 доби до дати розгляду справи, то суд приходить до висновку про порушення вимог законодавства щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме забезпечення належного повідомлення особи про розгляд її справи.

Крім того, зазначене свідчить про те, що винесення рішення суб`єкта владних повноважень відбувалося з істотним порушенням законодавства та прав особи, а тому свідчить про протиправність такого рішення, тобто постанови про накладення адміністративного стягнення №000332.

Також слід зазначити, що зі змісту спірної постанови про накладення стягнення вбачається, що вона була винесена державним інспектором Кужель Євгеном Валерійовичем. Одночасно з цим зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений також зазначеним державним інспектором Кужель Є.В. Тобто складання протоколу та винесення постанови здійснювалося однією ж і тією ж особою.

За обставин, коли протокол про адміністративне правопорушення було складено державним інспектором, який у подальшому здійснював розгляд справи, надавав правову оцінку та перевіряв правильність складення матеріалів справи про правопорушення, які ним же і оформлено, у суду виникають обґрунтовані сумніви щодо незалежності та безсторонності органу, що здійснював розгляд справи, а тому і сумніви щодо правомірності винесеного рішення суб`єкта владних повноважень.

Крім того, статтею 27 КУпАП штраф визначений як грошове стягнення, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

У санкціях статей (санкціях частин статей) КУпАП стягнення у виді штрафу визначено в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.

Зокрема, санкція частини 3 статті 85 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнано винуватим, тягне за собою тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, КУпАП чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру стягнення у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно з «Перехідними положеннями» Податкового кодексу (п.5 підрозділу 1 розділ ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн 00 коп., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділ IV цього кодексу для відповідного року.

Отже, при накладенні стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією відповідної статті КУпАП, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із визначенням його у грошовій сумі в перерахунку його розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Разом з тим, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за частиною 3 статті 85 КУпАП, посадова особа вимог закону щодо призначення стягнення у виді штрафу не дотрималась, і наклала штраф у грошовій сумі без визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Державна екологічна інспекція Столичного округу, як суб`єкт владних повноважень, на якого частина 2 статті 77 КАСУ покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено обґрунтованість та правомірність оскаржуваної постанови.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) тваринного світу Столичного округу за №000332 від 11 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 3 статті 85 КУпАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 85 КУпАП, ст. ст. 243 -246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Столичного округу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову №000332 від 11 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , передбаченого частини 3 статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп. а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна екологічна інспекція Столичного округу, місцезнаходження: вул. Солом`янська, 1, м. Київ, 03035.

Суддя І. О. Опанасюк