Справа № 380/13474/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 рокусправа № 380/13474/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), із вимогами:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повторного взяття ОСОБА_1 на військовий облік та щодо документального оформлення проходження ним медичного огляду у відповідності до вимог наказу Міністра оборони України №402 від 14 серпня 2008 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити ОСОБА_1 з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», як визнаного непридатним до військової служби на підставі свідоцтва про хворобу №272 від 28 травня 2008 року, виданого військово-лікарською комісією Головного управління МВС України у Львівській області у відповідності до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року №85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за №164/5355 та звільненого з органів внутрішніх справ у відставку (зі зняттям з військового обліку) через хворобу, на підставі пункту «б» статті 65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114.

Ухвалою від 21.06.2024 суд залишив позовну заяву без руху.

04.07.2024 від представника позивача до суду надійшла заява про зміну предмету позову, у якій він, зокрема, виклав пункт перший позовних вимог у наступній редакції: «Визнати протиправними бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виключення ОСОБА_1 із військового обліку, а також дії щодо визнання нібито помилковим запису на сторінці 32 про його виключення з військового обліку.».

Ухвалою від 05.07.2024 суд відкрив спрощене позовне провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не міг був взятий «повторно» на військовий облік військовозобов`язаних, а саме після виключення його з такого у травні 2008 року, зокрема у результаті звільнення зі служби в органах МВС у відповідності до вимог Положення №114 з формулюванням «у відставку зі зняттям з військового обліку» та внаслідок визнання його непридатним до військової служби у відповідності до вимог наказу МВС №85. Крім того на сторінці №16 військового квитка, зроблений 29 травня 2019 року посадовими особами відповідача, а саме щодо «визнання його обмежено придатним до військової служби у військовий час та непридатним до військової служби в мирний час», нібито на підставі медичного огляду військово-лікарською комісією відповідача у відповідності до вимог Наказу МОУ №402, є безпідставними. Також, з позиції позивача, безпідставним є запис на сторінці №17 його військового квитка, зроблений посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 в ході уточнення даних 10.05.2024, а саме щодо нібито помилкового запису внесеного на сторінці №32 про виключення позивача із військового обліку. Позивач наголошує, що у громадянина якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини 6 статті 37 Закону№2232-ХХІ військово-обліковий документ не вилучається, до нього лише вносяться данні про виключення його з військового обліку. Таким чином, згідно вимог статті 37 Закону №2232-ХХІ, а також нормативно-правових актів, чинних на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ у травні 2008 року, останній відноситься до осіб виключених з військового обліку, а саме внаслідок визнання його непридатним до військової служби. Будь-які зміни, які вносилися у законодавство щодо військового обліку та порядку проведення військово-лікарської експертизи, що на пряму не вказували на необхідність проведення повторних медичних оглядів осіб, визнаних непридатними до військової служби і звільнених у відставку зі зняттям з військового обліку, а саме до впровадження таких змін, не можуть бути застосовані до зазначених вище осіб. А статус таких осіб не може бути змінений.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Зазначає, що діяв у межах та у спосіб визначений законодавством. Наголошено, що після звільнення з органів внутрішніх справ позивач на військовий облік не встав. У 2019 році прибув у ІНФОРМАЦІЯ_2 , документів що підтверджують його непридатність не надав, томі згідно встановленого порядку був скерований на ВЛК для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням якої визнаний «непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатний у воєнний час». Таким чином позивач перебуває на військовому обліку та має статус військовозобов`язаного, обов`язком якого є згідно п. 10 ст. 1 закону №2232 прибувати за викликом ТЦК та СП для проходження медичного огляду та призову на військову службу і виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Позивач надав відповідь на відзив. Доводи відповідача вказані у відзиві вважає необґрунтованими та такими що спростовуються наявними доказами. Зазначає про неправдивість тверджень та наголошує, що при зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_4 у 2019 році надавав свідоцтво про хворобу №272 від 28.05.2008. Підтвердженням надання доказів і є запис на сторінці №32 військового квитка позивача. Також 29.03.2019 жоден запис про взяття позивач на облік у військовому квитку здійснено не було. При цьому, на сторінці №27 проставлені штампи, щодо взяття позивача на військовий облік та зняття його з такого одним днем - 29.03.2019. Зазначене, на думу позивача, давало підстави для визнання відповідачем помилковим запис про проходження військово-лікарської комісії, який безпідставно був зроблений на сторінці №16 його військового квитка, в один день і з записом на сторінці №32 щодо виключення з військового обліку. Позивач просить суд врахувати очевидно помилку допущену відповідачем у даті проходження «формальної» ВЛК від 21.03.2019 №212 про проведення медичного огляду позивача 29.03.2019. Інші аргументи відповідача, позивач вважає такими, що не спростовують позовних вимог.

Розглянувши позов, відзив, відповідь на відзив, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 проходив службу в структурі Міністерства внутрішніх справ України. Остання посада перед звільненням заступник начальника лінійного управління начальника міліції громадської безпеки лінійного управління.

Військово-лікарською комісією ГУМВС України у Львівській області 28.05.2008 відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, затвердженого Наказом МВС України від 06.02.2001 №85 зроблено висновок про непридатність позивача до військової служби зі зняттям з військового обліку.

На підставі свідоцтва про хворобу №272 від 28.05.2008 виданого військово-лікарською комісією Головного управління МВС України у Львівській області та наказу начальника Управління міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті №70 о/с від 31.05.2008 наказом начальника Управління від 03.06.2008 №33 о/с звільнено з органів внутрішніх справ у відставку зі зняттям з військового обліку (через хворобу) відповідно до підпункту «б» пункту 65 Положення про проходження військової служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114.

Як зазначає позивач в 2019 році у зв`язку з пропозицією працевлаштування у Самбірській міській раді він 29.03.2019 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 для здійснення у військовому квитку запису про зняття його з військового обліку на підставі наказу про звільнення з органів внутрішніх справ у відставку зі зняттям з військового обліку (через хворобу), внаслідок визнання непридатним до військової служби та на підставі свідоцтва про хворобу.

Із записів у військовому квитку позивача вбачається, що сторінка №32 містить запис про виключення з військового обліку на підставі Наказу МВС №85. На сторінці №27 військового квитка проставлені штампи від 29.03.2019 про взяття та зняття позивача з військового обліку. На сторінці №16 військового квитка міститься запис про проведення медичного огляду позивача відповідно до вимог наказу Міністра оборони України «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» №402 від 14.08.2008.

10.05.2024, як зазначає позивач він прибув у ІНФОРМАЦІЯ_2 для вклеювання до військово-облікового документа штрих-коду, що надаватиме доступ уповноваженим на здійснення перевірки уповноваженим особам доступу до даних , про виключення його з військового обліку.

Під час уточнення даних, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 у військовий квиток позивача внесений запис на сторінці №17, щодо помилкового внесення запису на сторінці №32 про його виключення із військового обліку, а також перекреслено штамп на сторінці №27 про зняття з військового обліку військовозобов`язаних.

Підставою таких дій відповідач зазначив неможливість введення відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», а саме, щодо виключення з військового обліку позивача на підставі вимог Положення №114 та Наказу МВС №85.

25.05.2024 позивач через представника звернувся до відповідача, щодо причин не зняття його з військового облік на підставі поданих ним документів. Також у запит містив ряд питань, щодо підстав для виключення особи з військового обліку, надання інформації про наявність у відповідача документів які стосуються звільнення позивача із служби в ОВС та проходження військово-лікарської експертизи.

Листом від 05.06.2024 №5521 відповідач повідомив позивачу правила та порядок взяття військовозобов`язаних на військовий облік та вказав на те, що позивач визнаний «непридатним до військової служби в мирний час і обмежено придатним у воєнний час»; має статус військовозобов`язаного, обов`язками якого згідно з пунктом 10 статті 1 Закону №2232-ХХІ має прибувати за викликом ТЦК та СП для проходження медичного огляду та призову на військову службу і виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Позивач вважаючи, що не міг бути «повторно» взятий на військовий облік військовозобов`язаних, а саме після виключення його з такого у травні 2008 року, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону №2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 3 статті 1 Закону №2232 передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону №2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Згідно з абз. 1 ч. 10 ст. 1 Закону №2232 громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 14 Закону №2232 приписка громадян України чоловічої статі до призовних дільниць проводиться з метою взяття їх на військовий облік, визначення наявних призовних ресурсів, ступеня придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей.

Для проведення приписки громадян України у районах (містах) утворюються призовні дільниці.

Для приписки до призовної дільниці громадяни України зобов`язані особисто прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки в строк, зазначений у повістці, та подати необхідні документи, перелік яких установлюється Міністерством оборони України.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону №2232 військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону №2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід, тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.

У зв`язку з введенням Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 в Україні воєнного стану, з метою запровадженням та виконанням заходів вказаного правового режиму, направлених на забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» здійснюється призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації.

У ч. 5 ст. 1 Закону №2232-ХІІ зазначено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до абзацу 7 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №2232 взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, зокрема, зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону №2232 зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України:

які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;

які прийняті на службу до Національної поліції України, Служби судової охорони, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України;

які вибули на строк більше трьох місяців за межі України;

в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону №2232 виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Разом з цим, механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад та виконавчими апаратами районних, обласних рад (далі - державні органи), військовими комісаріатами, військовими частинами, підприємствами, установами, організаціями та закладами освіти незалежно від їх підпорядкування та форми власності визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921 (далі - Порядок №921).

Абзац 18 пункт 56 Порядку №921 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності. При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.

Абзац 20 пункт 56 Порядку №921 про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляється відповідні відмітки.

З наведеного слід дійти висновку, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку, Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік.

Відтак, на переконання суду, позивач помилково ототожнює в позовній заяві вказані вище поняття, зазначаючи, що його було повністю виключено (знято) з військового обліку.

Як вже зазначалося вище, згідно свідоцтва про хворобу №272 від 28.05.2008 виданого військово-лікарською комісією Головного управління МВС України у Львівській області та наказу начальника Управління міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті №70 о/с від 31.05.2008 наказом начальника Управління від 03.06.2008 №33 о/с звільнено з органів внутрішніх справ у відставку зі зняттям з військового обліку (через хворобу) відповідно до підпункту «б» пункту 65 Положення про проходження військової служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, в сукупності з встановленими вище обставинами справи, суд зазначає, що позивач не був виключений з військового обліку, а був знятий з нього на підставі Наказу МОУ №402, про що у військовому квитку проставлена відмітка про зняття з військового обліку.

Разом з цим, 15.01.2015 наказом Міністерства оборони України внесені зміни до Настанови з військового обліку в Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №35 від 22.01.2002 щодо відміни положення про зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 20.12.2017 №684 «Про затвердження Переліку випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку військовозобов`язаних» (далі - Наказ МО №684, який набрав чинності 13.02.2018) зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах, відповідних підрозділах Служби безпеки України підлягають громадяни України, які: були засуджені до позбавлення волі за злочини середньої тяжкості та відбували покарання в установах відбування покарань; за рішенням військово-лікарських комісій (призовних комісій) визнані за станом здоров`я непридатними до служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час через хвороби, які пов`язані з розладами психіки і поведінки, нервової системи, та їх наслідки.

Оскільки позивача було саме знято з військового обліку на підставі Наказу МОУ №402, а не виключено з нього, він відповідно до абзацу 7 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №2232 повинен був повторно взятий на військовий облік.

Слід зазначити, що наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402). відповідно до частини 10 статті 2 Закону №2232 та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи,

Пунктом 1.1 глави 1 розділу II Положення №402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний та воєнний час.

Разом з тим, п. 3.1 глави 3 Положення №402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Згідно з п.3.2 глави 3 Положення №402 військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.

Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.

Відповідно до п. 3.3 глави 3 Положення №402 військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є військовозобов`язаним, то суд зазначає, що його медичний огляд повинен проводитися за графою ІІ Розкладу хвороб.

Пунктом п. 3.8 глави 3 Положення №402 встановлено, що за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: «Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби»; «Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)»; «Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю _____________ (вказати спеціальність)»; «Придатний до військової служби».

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Придатний до військової служби»; «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»; «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».

Доказів тверджень позивача, окрім його доводів викладених у позовній заяві, щодо того, що жодних обстежень він не проходив, та документів стосовно проходження його медичного огляду не отримував, матеріали справи не містять.

Водночас, з доказів у справі суд встановив, що 29.03.2019 був проведений медичний огляд позивача. Вказане підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 29.03.2019 №212 (номер довідки 45/3). Покликання позивач на формальні помилки, суд до уваги не бере, оскільки їх оцінка не впливає на фактичні обставини, які слугували підставою для розгляду даної справи.

Таким чином, аналізуючи наведені вище вимоги законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 про взяття ОСОБА_1 на військовий облік як військовозобов`язаного та направлення його на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби у Збройних Силах України, є правомірними та такими, що вчинені відповідачем в межах повноважень і чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо включення його до військового обліку, є правомірними, відтак позовні вимоги у даній справі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 143, 241-246, 250 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Желік О.М.