Справа № 520/14541/24
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

25 грудня 2024 року № 520/14541/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "НАДІЯ" (, вул. Миру, буд. 2А, с. Покровське, Красноградський район, Харківська область, 63335) до Красноградської міської ради Харківської області (, вул. Бєльовська, буд. 94, м. Красноград, Харківська область, 63304) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Красноградської міської ради №4298-VIII від 22 лютого 2024 року "Про відмову продовження терміну дії договору оренди землі ТОВ "Надія";

- зобов`язати Красноградську міську раду Харківської області розглянути заяву про продовження строку дії договору оренди землі від 04.12.2012 року №89/12, який зареєстровано в Управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис №01779 від 12.12.2012 року.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване рішення відповідача, яким відмовлено у продовженні терміну дії договору оренди землі, є протиправним.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 04 грудня 2012 року між Красноградською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «НАДІЯ» на підставі розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 30.06.2010 року №203 «Про поновлення ТОВ «Надія» права оренди земельних ділянок» та від 24.09.2010 року №357 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної від 30.06.2010 року №203» укладено договір оренди земельної ділянки №89/12.

У відповідності до умов п.1.1 договору Красноградська районна державна адміністрація надала в строкове платне користування позивачу із земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, за межами населених пунктів, відповідно до плану земельну ділянку із кадастровим номером :07:000:0003 площею 8,6361 га ріллі.

У відповідності до п.3.1 договору оренди №89/12 від 04.12.2012 року договір укладено строком на 5 (п`ять) календарних років, починаючи з дати його державної реєстрації.

Після закінчення строку договору оренди орендар (позивач) має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

12 грудня 2012 року за актом приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором оренди №89/12 від 04.12.2012 року земельна ділянка із кадастровим номером :07:000:0003 площею 8,6361 га ріллі була передана в користування позивачу.

12 грудня 2012 року договір оренд було зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Красноградському районі Харківської області про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис №01779 від 12.12.2012 року.

28 листопада 2017 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №20597-СГ поновлено договір оренди землі від 04.12.2012 року №89/12, укладений між Красноградською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «НАДІЯ» на підставі розпорядження голови Красноградської районної державної адміністрації від 30.06.2010 року №203 «Про поновлення ТОВ «Надія» права оренди земельних ділянок» та від 24.09.2010 року №357 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної від 30.06.2010 року №203», який зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Красноградському районі Харківської області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис від 12.12.2012 року №01779, на земельну ділянку із земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, за межами населених пунктів, відповідно до плану земельну ділянку із кадастровим номером :07:000:0003 площею 8,6361 га ріллі строком на 7 (сім) років. Змінити умови договору із відповідним укладенням додаткової угоди до договору оренди.

30 листопада 2017 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №20597-СГ між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «НАДІЯ» укладено додаткову угоду про поновлення та внесення змін до договору оренди землі від 04.12.2012 року №89/12, який зареєстровано в Управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис №01779 від 12.12.2012 року.

13.12.2017 року дана додаткова угода була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за номером запису 23910929.

Відповідно до Додаткової угоди, сторонами погоджено, що договір укладено строком на 7 (сім) календарних років, починаючи з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку договору оренди орендар (позивач) має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

13 грудня 2017 року, при підписанні додаткової угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди землі від 04.12.2012 року №89/12, який зареєстровано в Управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис №01779 від 12.12.2012 року та її державної реєстрації строк дії договору оренди №89/12 від 04.12.2012 року було поновлено на 7 років, починаючи з 13.12.2017 року із строком закінчення договору оренди 13.12.2024 року.

09 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НАДІЯ» звернулось до голови Красноградської міської ради із клопотанням №9/6 про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером :07:000:0003 площею 8,6361 га №89/12 від 04.12.2012 року на той самий строк і на тих самих умовах.

22 лютого 2024 року рішенням Красноградської міської ради №4298-VIII відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «НАДІЯ» у продовженні терміну дії договору оренди землі від 04.12.2012 року №89/12, який зареєстровано в Управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис №01779 від 12.12.2012 року, де об`єктом є земельна ділянка із кадастровим номером :07:000:0003 площею 8,6361 га у зв`язку із закінченням терміну його дії 12.12.2019 року.

Уповноважено Красноградського міського голову (Світлану КРИВЕНКО) укласти та підписати угоду про розірвання договору оренди землі від 04.12.2012 року №89/12, який зареєстровано в Управління Держкомзему у Красноградському районі Харківської області про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис №01779 від 12.12.2012 року.

Позивач, не погодившись із прийнятим відповідачем рішенням, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб і суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що ключовим для визначення юрисдикції спору є суть інтересу позивача у справі.

Відповідно до оскаржуваного рішення Красноградської міської ради №4298-VIII від 22 лютого 2024 року "Про відмову продовження терміну дії договору оренди землі ТОВ "Надія", позивачу відмовлено у продовженні терміну дії договору оренди земельної ділянки № 89/12 від 04.12.2012 року, який зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Красноградському районі Харківської області, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис від 12.12.2012 року за № 01779 де об`єктом оренди є земельна ділянка площею 8,6361 га, кадастровий номер :07:000:0003, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ - 01.01) у зв`язку з закінченням терміну його дії 12.12.2019 року.

Уповноважено Красноградського міського голову (Світлану КРИВЕНКО) укласти та підписати угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки № 89/12 від 04.12.2012 року, який зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Красноградському районі Харківської області, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди зроблено запис від 12.12.2012 року за № 01779.

Отже, як свідчать матеріали справи, спір стосується поновлення дії договору оренди земельної ділянки відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", який укладався позивачем та Красноградською міською радою. В основу обґрунтування протиправного характеру оскаржуваного рішення відповідача покладено не порушення порядку та процедурного прийняття, а порушення оскаржуваним рішенням прав позивача на користування земельною ділянкою у зв`язку із відмовою у поновленні договору оренди землі на новий строк.

Зміст ст. 33 Закону дає підстави для висновку, що вказаними нормами визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

Тобто, предметом судового розгляду є спір між сторонами у договірних відносинах.

Суд зазначає, що з моменту укладення договору оренди земельної ділянки адміністративні відносини між землекористувачем і органом місцевого самоврядування припиняються і виникають договірні відносини, які не притаманні адміністративним правовідносинам.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.

Зокрема, у постановах від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, Велика Палата дійшла таких висновків:

"До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.".

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №488/3005/17 зазначила:

"Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.".

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ч. 6 ст. 20 Господарського кодексу України справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З аналізу вищезазначеного суд дійшов висновку, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними особами.

Суд зазначає, що даний спір не належить до компетенції адміністративного суду, оскільки питання щодо можливого порушення майнових прав позивача на користування земельною ділянкою можуть бути вирішені виключно в порядку господарського судочинства. Обставини щодо наявності порушених прав та їх захисту можуть бути встановлені лише в результаті розгляду справи в межах відповідної юрисдикції.

Крім того, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Аналогічний правовий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №330/2010/16-а.

Таким чином, предметом розгляду у цій справі є не стільки дії та рішення Красноградської міської ради як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки незгода Товариства з обмеженою відповідальністю "НАДІЯ" з фактом припинення права користування земельною ділянкою до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Красноградською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАДІЯ", і наведене свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Оскаржуване рішення прийняте Красноградською міською радою не як суб`єктом владних повноважень на реалізацію публічних функцій, а як власником в порядку реалізації права на розпорядження майном.

Враховуючи, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НАДІЯ" у даній справі направлено на поновлення прав як орендаря у сфері земельних договірних відносин, суд приходить до висновку, що цей спір не є публічно-правовим, оскільки є спором з приводу землекористування, а тому суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з тим, що цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судом за правилами господарського судочинства.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.07.2024 у справі №380/1417/23.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі, про що з урахуванням приписів ч. 2 ст. 238 КАС України постановляє ухвалу.

Керуючись положеннями ст.ст. 5, 19, 229, 238, 239, 248, 256, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАДІЯ" (, вул. Миру, буд. 2А, с. Покровське, Красноградський район, Харківська область, 63335) до Красноградської міської ради Харківської області (, вул. Бєльовська, буд. 94, м. Красноград, Харківська область, 63304) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 25 грудня 2024 року.

Суддя Н.А. Полях