Справа № 380/24250/24
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 рокусправа №380/24250/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по прийняттю рішення про повернення виконавчого документа постановою від 14.11.2024 та фактичного повернення 23.11.2024 виконавчого документа у вигляді виконавчого листа № 380/22739/23, виданого 15.01.2024 Львівським окружним адміністративним судом, щодо примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 3.11.2023 № 380/22739/23 (П/380/22923/23) про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2023 № С/4588, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням проведених виплат, без реального виконання судового рішення в повному обсязі;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.11.2024 про повернення виконавчого документа стягувачу у вигляді виконавчого листа № 380/22739/23, виданого 15.01.2024 Львівським окружним адміністративним судом по виконавчому провадженні АСВП № 74293442 щодо примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 3.11.2023 № 380/22739/23 (П/380/22923/23) про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2023 № С/4588, починаючи з 1.04.2019, з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняти для подальшого примусового виконання виконавчий документ у вигляді виконавчого листа № 380/22739/23, виданого 15.01.2024 Львівським окружним адміністративним судом по виконавчому провадженні АСВП № 74293442 щодо примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 3.11.2023 № 380/22739/23 (П/380/22923/23) про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2023 № С/4588, починаючи з 1.04.2019, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебував виконавчий лист №380/22739/23. Постановою від 14.11.2024 повернуто виконавчий лист стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Стверджує, що практичність організації примусового виконання в межах ВП АСВП №74293442 була на неякісному рівні, про що свідчить відсутність послідовних дій примусового характеру від 27.02.2024 (відкриття ВП) з накладенням штрафу постановою від 15.05.2024 та прийняттям рішення про повернення виконавчого листа. Наголошує, що більш ніяких дій не вживалося і не вчинялося. Повторної постанови про накладення на боржника штрафу не застосовано. Направлення повідомлення до правоохоронних органів про вчинення боржником кримінального правопорушення передбаченого ст.382 КК не ініційовано. Направлення до суду заяву та/або клопотань про зміну способу і порядку виконання рішення суду не здійснено. Інших заходів примусового характеру не простежується взагалі. Зазначає, що мотивувальна частина постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.11.2024р. про повернення виконавчого документа стягувачу ВП АСВП № 74293442 містить безліч відписок аби не виконувати судове рішення стосовно конкретного стягувача, з посиланням на судові рішення та судову практику, які стосовно стягувача не мають ніякого відношення, за метою та у спосіб аби не виконувати рішення суду. Незгода з діями відповідача та прийнятим ним рішенням зумовила звернення до суду із цим позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 09.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказує, що Головним управлінням ПФУ у Львівській області проведено перерахунок ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.03.2023 №С/4588, починаючи з 01.04.2019. З 01.01.2024 загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 6885,68 грн. Доплата пенсії по рішенню суду за період з 01.04.2019 по 31.12.2023 становить 76322,22 грн, та буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Зазначає, що рішенням ЛОАС від 13.06.2024 у справі № 380/11272/24 визнано протиправною та скасовано постанову від 15.05.2024 ВП № 74293442 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. В рішенні судом зазначається: «Листом від 10.05.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило державного виконавця про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 у справі N 380/22739/23 та надано відповідне підтвердження. Однак, 15.05.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої за невиконання без поважних причин рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії, накладено на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн». Враховуючи викладене, оскільки проведення інших виконавчих дій стосовно боржника виключена, 14.11.2024 державним виконавцем, керуючись пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яку скеровано за вихідним № 17884. Одночасно, роз`яснено право стягувача, відповідно до положень частини 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повторно пред`явити для виконання виконавчий документ в строк до 26.06.2026.

Третя особа отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі 10.12.2024 в електронному кабінеті, правом на подання пояснень не скористалась.

Ухвалою суду від 11.12.2024 виправлено описку, допущену в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 09.12.2024 у справі №380/24250/24.

Ухвалою суду від 20.12.2024 у задоволенні заяви представника позивача про повернення без розгляду відзиву на позовну заяву відмовлено.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 у справі №380/22739/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2023 №С/4588 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії у разі втрати годувальника відповідно до ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2023 №С/4588, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням проведених виплат.

На виконання вказаного рішення Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 15.01.2024 №380/22739/23 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії у разі втрати годувальника відповідно до ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2023 №С/4588, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням проведених виплат.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зайцем Остапом Андрійовичем (далі державний виконавець) від 27.02.2024 відкрито виконавче провадження №74293442 з виконання виконавчого листа №380/22739/23, виданого 15.01.2024.

27.02.2024 державним виконавцем також прийнято постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Державний виконавець 19.04.2024 сформував вимогу виконавця №10738, якою вимагав у боржника: з метою недопущення порушення прав та інтересі стягувача, у триденний термін з моменту отримання вимоги повідомити вичерпну інформацію про стан виконання рішення суду, з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення; одночасно повідомити про заходи, вжиті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, які необхідні для виконання згаданого судового рішення у повному обсязі (зокрема, подання потреби в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішення в частині виплати пенсії).

Постановою державного виконавця від 15.05.2024 за невиконання без поважних причин рішення на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 10.05.2024 (який надійшов до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17.05.2024) надало інформацію щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 у справі №380/22739/23; вказало, що виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Держаного бюджету України.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 22.05.2024 подало лист №6000/6-24 «Щодо виконання рішення суду» (надійшов до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24.05.2024).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 у справі №380/11272/24 визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.05.2024 ВП №74293442 про накладення штрафу в розмірі 5100,00грн.

Постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.11.2024 ВП №74293442 виконавчий лист №380/22739/23, виданий 15.01.2024, повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з такими діями відповідача та прийнятим рішенням, позивачу звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи питання щодо строку звернення до суду з цим позовом, суд виходить з такого.

У позовній заяві позивач просить визнати пропуск 10-ти денного строку звернення до суду з адміністративним позовом щодо незаконності постанови від 14.11.2024р. та дій органу ДВС Документ сформований в системі «Електронний суд» 29.11.2024 19 про повернення виконавчого документа з поважних причин та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом починаючи з 27.11.2024 дня отримання поштою постанови про повернення виконавчого документа.

Предметом оскарження є постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.11.2024 ВП №74293442.

Частиною 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи судом встановлено, що постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.11.2024 ВП №74293442 позивач отримала 27.11.2024.

Відтак, оскільки до суду із цим позовом позивач звернулась в межах десятиденного строку з дня отримання оскаржуваної постанови, то суд висновує, що строк звернення до суду, передбачений ст. 287 КАС України, такою не пропущено.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Як передбачено ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VІІІ) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (далі Закон №1404).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За статтею 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки та ін.

Підстави для повернення виконавчого документа стягувачу встановлені ст. 37 Закону №1404-VІІІ.

Вимогами п. 9 ч. 1 ст.37 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарабан Оленою Олександрівною від 14.11.2024 ВП74293442 виконавчий лист №380/22739, виданий 15.01.2024 Львівським окружним адміністративним судом, повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII.

Вказана постанова мотивована відповідачем таким:

«Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області повідомлено про виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку пенсії. Доплата пенсії по рішенню суду в сумі 76 322,22 грн буде виплачено після виділення коштів з Державного бюджету України. Станом на сьогодні в Головному управління проведена виплата заборгованості за судовими рішеннями, які набрали законної сили по 20.11.2020 року

Відповідно до ст. ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Виплати пенсій здійснюються ГУ ПФУ у Львівській області виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат ГУ ПФУ у Львівській області не має, про що зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а. Виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, тому і діях боржника в такому виконавчому провадженні відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі рішення.

Враховуючи правовий висновок Верховного Суду, викладений, зокрема, у постанові від 24.01.2018р. у справі К/9901/1598/18 (405/3663/13-а), що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішенням, не є власністю управління Пенсійного фонду та не знаходяться на його рахунках. Стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування ГУ Пенсійного фонду, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести шкоду необмеженій кількості осіб. Відповідну позицію Верховний Суд вказав у постанові від 24.07.2023р. у справі № 420/6671/18 (адміністративне провадження № К/990/4324/23).

При цьому Верховний Суд погодився з тим, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Суд наголосив, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

З огляду на викладене, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Додатково зазначено, що відповідно до положень частини 5 статті 37 Закону № 1404- VIII, повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону».

Відтак, керуючись п.9 ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII відповідач прийняв рішення про повернення виконавчого документа стягувачу.

Підставою для повернення позивачу виконавчого документу фактично стала відсутність виділених коштів з Державного бюджету України.

Суд погоджується, що фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Втім, відповідач в спірній постанові покликається лише на повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, однак таке повідомлення по суті є загальними відомостями, без жодної конкретизації щодо виконання певного рішення. Надані на виконання вимоги виконавця листи містять твердження боржника щодо відсутності коштів, не підтверджені жодними доказами.

Покликання відповідача на прийняття ним постанови про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штрафу, яка в подальшому була скасована в судовому порядку, не є достатнім для прийняття рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру. Втім відповідачем не подано відомостей щодо вчинення в межах зазначеного провадження інших конкретних заходів та дій спрямованих на реальне виконання рішення суду, яке є обов`язковим до виконання.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарабан Олени Олександрівни від 14.11.2024 ВП74293442 є протиправною та підлягає скасуванню.

Також позивач просить визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції по прийняттю рішення про повернення виконавчого документа постановою від 14.11.2024 та фактичного повернення 23.11.2024 виконавчого документа у вигляді виконавчого листа № 380/22739/23, виданого 15.01.2024 Львівським окружним адміністративним судом, щодо примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 3.11.2023 № 380/22739/23 (П/380/22923/23) про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2023 № С/4588, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням проведених виплат, без реального виконання судового рішення в повному обсязі.

Втім, суд зазначає, що результатом вчинення таких дій відповідачем було винесення постанови від 14.11.2024 ВП74293442, скасованої в процесі судового розгляду справи. Відтак, визнання судом протиправно. та скасування такої постанови є належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача.

Підстави для визнання протиправними дій відповідача в цій частині відсутні.

Крім того, позивач просить зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняти для подальшого примусового виконання виконавчий документ у вигляді виконавчого листа № 380/22739/23, виданого 15.01.2024 Львівським окружним адміністративним судом по виконавчому провадженні АСВП № 74293442 щодо примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 3.11.2023 № 380/22739/23 (П/380/22923/23) про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.03.2023 № С/4588, починаючи з 1.04.2019, з урахуванням проведених виплат.

З цього приводу суд зазначає, що статтею 41 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Відтак, з наведеного висновується, що факт визнання незаконною та скасування у судовому порядку постанови про повернення виконавчого листа стягувачу слугуватиме підставою для відновлення виконавчого провадження шляхом прийняття виконавцем відповідної постанови після вжиття стягувачем дій щодо повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У суду відсутні підстави вважати, що державним виконавцем буде порушено вищенаведені норми щодо відновлення виконавчого провадження після визнання протиправною та скасування судом постанови від 14.11.2024 ВП74293442. Більше того, винесенню такої постанови про відновлення виконавчого провадження передує вжиття стягувачем активних дій щодо подання виконавчого листа до виконання.

З огляду на наведене, заявлені в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх передчасністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов містив вимоги немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.11.2024 про повернення виконавчого документа стягувачу у вигляді виконавчого листа № 380/22739/23, виданого 15.01.2024 Львівським окружним адміністративним судом по виконавчому провадженні АСВП №74293442.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79000, м. Львів, вул. Шашкевича, 1; ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна