Справа № 240/29471/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/29471/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби ОСОБА_1 за сімейними обставинами у зв`язку необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення з військової служби ОСОБА_1 за сімейними обставинами у зв`язку необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ним було подано рапорт про звільнення з військової служби у запас відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у зв`язку із сімейними обставинами, а саме: у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір"ю. За результатами розгляду відповідного рапорту позивач отримав відповідь, якою йому було повідомлено, що необхідність постійного стороннього догляду за хворими батьками підтверджується медичним висновком медико-соціальної експертної комісії. Позивач же вважає, що положення підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" передбачають можливість підтвердження таких обставин не лише медичним висновком медико-соціальної експертної комісії, але і медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, який був ним наданий. Зважаючи на це, вважає відмову у звільненні його з військової служби протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду Липи В.А. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем поданий відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Вказує на те, що довідка ЛКК може надаватись стосовно осіб, які не досягли 18 років, а стосовно осіб, які є старшими 18 років - необхідна довідка МСЕК. Просить відмовити у задоволенні позову та вважає, що стосовно позивача відсутні підстави для його звільнення з військової служби відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Разом з відзивом відповідач подав клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву.

Оцінивши доводи клопотання, враховуючи встановлений в країні воєнний стан, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву та поновлює такий строк.

У відповіді на відзив позивач просить позов задовольнити. Зазначає, що як вбачається з вищенаведеного лікар, лікарсько-консультативна комісія та лікарсько-експертна комісія за результатами проведеного лікування чи обстеження можуть формувати медичний висновок, а МСЕК за результатами проведеного огляду - довідку, акт огляду (витяг з акту огляду) та протокол засідання комісії. Поданий позивачем до рапорту про звільнення з військової служби висновок ЛКК є належним і достатнім документом для підтвердження того, що особа потребує постійного догляду. Посилання відповідача на відсутність документів стосовно батька позивача є безпідставною, оскільки підстави для звільнення позивача - необхідність здійснення догляду за матір`ю не передбачають необхідність доведення чи є інші особи, які можуть здійснювати догляд.

Ухвалою від 22.07.2024 справу прийнято до провадження суддею Капинос О.В..

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, суд встановив наступні обставини.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.03.2023 № 463 старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

На підставі п. 49 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.03.2023 № 91 старшого лейтенанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення.

Згідно з п. 16 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.05.2023 № 149 старший лейтенант ОСОБА_1 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою командира 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Позивачем 03.06.2023 за вх. № 11604/окп подано по команді рапорт, в якому порушено питання клопотати перед вищим командуванням про звільнення його з військової служби на підставі п./п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії лікарсько-консультативної комісії КНП "Олевська центральна лікарня" №37 від 10.04.2023.

В обґрунтування вказаної сімейної обставини старшим лейтенантом ОСОБА_1 до рапорту долучені такі документи:

1.Нотаріально засвідчена копія висновку засідання ЛКК КНП "Олевська центральна лікарня" від 10.04.2023 № 37;

2.Нотаріально засвідчена копія довідки до акта огляду МСЕК (серія 12 ААВ №426632);

3.Копія паспорту гр-на України ОСОБА_1 ;

4.Копія паспорту гр-на України ОСОБА_2 ;

5.Нотаріально засвідчена копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ;

6.Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 26.04.2023 на 1 арк.;

7.Пенсійне посвідчення ОСОБА_2 на 1 арк.

За результатом розгляду рапорту відповідачем було письмово відмовлено позивачу- у звільненні листом, посилаючись на те, що довідка ЛКК може надаватись стосовно осіб, які не досягли 18 років, а стосовно осіб, які є старшими 18 років - необхідна довідка МСЕК. Крім тог, висновок ЛКК має строк дії до 10.04.2024, тобто на визначений термін, а підстави для звільнення передбачають постійний догляд, тобто безтермінове, що у висновку ЛКК не вказано. Окрім цього, відмовляючи у звільненні Відповідач вказав, що вказана сімейна обставина для звільнення передбачає необхідність здійснення постійного догляду за своїми хворими батьками, тобто батьком і матір`ю. У свою чергу, на думку до рапорту долучено документи виключно стосовно матері, а не долучені стосовно здоров`я батька, його цивільного стану, місця проживання.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно у звільненні з військової служби на підставі п./п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII).

Частинами 1, 2, 4 - 6 статті 2 Закону №2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII і залежать від виду військової служби.

Підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, передбачені частиною четвертою цієї статті.

При цьому, пунктом першим визначені підстави для звільнення таких військовослужбовців під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану), а пунктом другим - під час воєнного стану.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє на даний час.

В свою чергу, Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Позивач у позовній заяві зазначає, що подав рапорт і просить його звільнити з військової служби на підставі п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

2) під час воєнного стану:

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Наполягаючи на необхідності здійснення постійного догляду за хворою матір"ю, позивач вказує на те, що необхідність такого догляду підтверджена висновком, який позивач долучив до рапорту про звільнення з військової служби за сімейними обставинами. У висновку №37 засідання ЛКК КНП "Олевська ЦЛ" ОМР від 10.04.2023 вказано про те, що ОСОБА_2 , потребує постійного лікування та стороннього догляду . Термін до 10.04.2024.

З приводу наданого позивачем висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я суд погоджується з аргументами відповідача, що такий висновок не може підтверджувати необхідності здійснення постійного догляду за хворим батьком, оскільки стосовно підтвердження цього факту уповноваженим органом є інша установа.

Так, відповідно до абзацу 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу" військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини, зокрема:

необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що стосовно осіб, які є старшими 18 років, відповідні обставини мають бути підтверджені медичним висновком медико-соціальної експертної комісії.

Позивач висновку медико-соціальної експертної комісії, якою була би підтверджена необхідність постійного догляду за його батьком, не надав, що свідчить про відсутність підстав для його звільнення з військової служби та правомірність повернення його рапорту без реалізації.

Що стосується доводів позивача про неможливість застосування до спірних правовідносин постанови КМУ від 12.06.2013 № 413 суд зазначає, що нормативно-правові приписи постанови КМУ від 12.06.2013 № 413 не суперечать Закону України №2232-XII, а лише деталізують його положення, з огляду на специфіку регулювання спірних правовідносин в контексті співвідношення діяльності закладів охорони здоров`я та проходження такого особливого виду служби як військова. Закон встановлює загальну правову норму, яка передбачає коло документів та перелік органів, які можуть підтверджувати відповідні обставини. У свою чергу, приписи постанови КМУ розмежовують повноваження таких органів в залежності від суб`єкта, якому надається відповідний висновок. Жодних суперечностей у викладеному правовому регулюванні не існує, позаяк воно не передбачає одночасної можливості різних суб`єктів підтверджувати ідентичні обставини.

Отже, довідка ЛКК, надана позивачем, не може бути визнана документом, передбаченим чинним законодавством, на підставі якого позивач підлягає звільненню з військової служби, оскільки висновок, виданий такою комісією, може підтверджувати відповідні обставини лише стосовно особи, яка не досягла 18 років.

Крім цього, суд зауважує, що у висновку №37 засідання ЛКК КНП "Олевська ЦЛ" ОМР від 10.04.2023 вказано про те, що ОСОБА_2 потребує постійного лікування та стороннього догляду. Термін до 10.04.2024. Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач бажає ініціювати остаточне звільнення з військової служби.

Проте, цей висновок не містить жодного посилання на безтермінову необхідність постійного отримання сторонньої допомоги матір`ю позивача, що очевидно вказує на обмежену часову межами компетенцію лікарсько-консультативної комісії з цього питання.

Вказаний правовий висновок узгоджується з позицією Сьомого апеляційного адміністративного суду висловлений у постанові від 01.08.2023 у справі №240/5021/23.

Також, суд не бере до уваги до матеріалів справи висновок про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (форма № 080-4/о) від 10.04.2023 № 37, виданий КЕШ "Олевська центральна лікарня", оскільки такий позивачем до рапорту не надавався, тому такому не було надано оцінку при вирішенні питання про звільнення.

Також, суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач протиправно посилався на відсутність документів стосовно батька позивача, оскільки такий помер, з огляду на те, що докази вказаного факту до рапорту позивачем також не було надано.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що законні підстави для звільнення позивача з військової служби на підставі поданого рапорту були відсутні, а дії та рішення відповідача узгоджуються з вимогами чинного законодавства та не порушують прав позивача.

Додатково суд звертає увагу, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта призваного по мобілізації ОСОБА_1 , командира 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командувача військ Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 20 січня 2024 року №54 на посаду командира навчального взводу-викладача навчальної роти навчального батальйону школи індивідуальної підготовки 242 центу підготовки підрозділів. З 03 лютого 2024 року виключено зі списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення виключено з 03 лютого 2024 року (з району виконання бойових завдань Оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ") і направлено до подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 .

Отже, з 04.02.2024 позивач не проходить службу у в/ч НОМЕР_1 .

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 КАС України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос

24.12.24