Справа № 629/6463/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 р.Справа № 629/6463/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2024, головуючий суддя І інстанції: ХАРАБАДЗЕ К.Ш., м. Лозова, по справі № 629/6463/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

третя особа - Лозівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області

про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області із позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту відповідач), третя особа Лозівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив суд:

- скасувати постанову серії ЕНА № 3230512 від 09.10.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 1190 грн, винесену поліцейським Лозівського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області та закрити справу про адміністративне правопорушення;

- судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 листопада 2024 року у справі № 629/6463/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа Лозівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючи на не повне з`ясування судом всіх обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 листопада 2024 року у справі № 629/6463/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачем вказано, що судом першої інстанції не було враховано, що справність освітлення номерного знаку могло вийти з ладу під час руху, що відповідно виключає наявність умислу на вчинення адміністративного правопорушення інкриміновано позивачу.

Відповідачем на апеляційну скаргу надано відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у них докази, обговоривши підстави та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданої відповідачем апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ЕНА № 3230512 від 09.10.2024 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1190 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач 09.10.2024 19:13 год. в м. Лозова по вул. 25 Січеславської Бригади керував транспортним засобом PEUGEOT 3008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому не працювала підсвітка заднього номерного знаку (був не освітлений) в темну пору доби, чим порушив п. 2.9в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, дійсно мало місце, оскільки даний факт об`єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії позивача є неправомірними та в них вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП і відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Положеннями статті 245 КУпАП зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як випливає з положень пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, передбачені частинами першою та другою статті 121-3 КУпАП тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 30.2 ПДР на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Згідно з п. 2.9 "в" водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно визначень, які містяться п. 1.10 ПДР, під темною порою доби розуміється частина доби від заходу до сходу сонця, а недостатня видимість це видимість дороги в напрямку руху менше ніж 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо.

Частиною першою статті 121-3 КУпАП встановлено відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Тобто, керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості є порушенням ПДР та створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Із матеріалів справи встановлено, що поліцейським Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Черненко Дмитром Юрійовичем 09.10.2024 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3230512, у відповідності до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 гривень (а.с. 31 том 1).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 09.10.2024 19:13 год. в м. Лозова по вул. 25 Січеславської Бригади ОСОБА_1 керував транспортним засобом PEUGEOT 3008, державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому не працювала підсвітка заднього номерного знаку (був не освітлений) в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Окрім того, у постанові зазначено, що до не додається відео з нагрудної бодікамери tecsar BDC.

Відео з відповідної бодікамери було долучено до матеріалів справи відповідачем одночасно із подачею відзиву на позовну заяву (а.с. 61 том 1).

З приведеного відеозапису колегією суддів встановлено, що 09.10.2024 позивач дійсно керував транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_1 , на якому в темну пору доби взагалі не працювала підсвітка заднього номерного знаку (номерний знак не був освітлений).

Відтак, на відеозаписі зафіксовано, що позивач не заперечував факту відсутності освітлення, при цьому ним було зауважено, що він не знав про не освітлення номерного знаку та сам не дивився.

Таким чином, з наданих відповідачем доказів судом апеляційної інстанції встановлено доведеність правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що факт порушення позивачем вимог п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху підтверджено наявними у справі доказами.

Що стосується посилань заявника апеляційної скарги на те, що відповідачем не доведено умислу у вчинені інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням ( проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.

Виходячи з аналізу вище зазначених норм, колегія суддів зауважує, що до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП може бути притягнута особа, яка вчинила правопорушення як умисно, так і з необережності, чим спростовуються доводи заявника апеляційної скарги у цій частині.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про його необізнаність з приводу відсутності освітлення номерного знаку, що відповідно виключає умисел позивача на вчинення адміністративного правопорушення, колегія суддів вважає їх безпідставними, адже вони спростовуються відеозаписом наданим до суду.

Так, з відеозапису вбачається, що в ході розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності останній неодноразово повторив про те, що він не знав про не освітлення номерного знаку та сам не дивився.

Водночас, за положеннями пункту 2.3 "а" для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

При цьому, доводи позивача про те, що перед тим, як почати рух він перевірив справність транспортного засобу , в тому числі і підсвітку номерного знаку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з відеозапису свідчить, що в ході розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу позивач повідомив поліцейському лише про те, що він не знав про не освітлення номерного знаку та сам не дивився. Поряд з цим, позивачем не було повідомлено поліцейського про те, що ним було перевірено перед початком руху на транспортному засобі справність освітлювальних частин транспортного засобу, а також те, що в ході руху транспортного засобу можливо сталась поломка.

При цьому, з огляду на приведені вище положення, позивач допустив необережність не перевірив перед початком руху на транспортному засобі справність освітлення номерного знаку та здійснював рух на транспортному засобі, в якому не був освітлений номерний знак.

Між тим, ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи заявника апеляційної скарги, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Згідно частини першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.11.2024 по справі № 629/6463/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Т.С. Перцова