Справа № 380/7469/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/7469/24 пров. № А/857/20495/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року (суддя Брильовський Р.М., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2024 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у видачі ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області видати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » від 10.01.2024 року № 14;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 02.04.2001 року по 28.12.2023 року та перевести ОСОБА_1 на пенсію по віку державного службовця відповідно до статті 37 ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII та пунктів 10,12 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII з 09.01.2024 року обчисливши пенсію з урахуванням Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, та довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №44-Ф від 05.01.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернулась до пенсійного органу із заявою, в якій просила видати нову довідку про складові заробітної плати за формою, що затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, однак відповідачем відмовлено у наданні такої довідки посилаючись на те, що станом на 01.05.2016 у позивача стаж роботи на посаді державної служби становить 15 років 00 місяців 30 день. Також зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно відмовило у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки на час звернення до Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області позивач досяг визначеного законом віку, набув необхідного страхового стажу, а стаж роботи на посадах державного службовця станом на дату набрання чинності Закону України «Про державну службу» становив понад 20 років. Позивач вважає, що виконав всі умови передбачені законодавством для призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому рішення управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» є протиправним.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за формою, встановленою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області видати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за формою, встановленою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, за грудень 2023 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування можуть бути зараховані до стажу державної служби по 04.07.2001. Вказує, що станом на 01.05.2016 позивач не обіймала посади державної служби, стаж на посадах державної служби складає 03 місяці 03 дні.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» у зв`язку із досягненням пенсійного віку.

Позивач з 05.12.2023 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

28.12.2023 позивач звільнилася з посади головного спеціаліста відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за власним бажанням за ч.1 ст. 86 ЗУ «Про державну службу».

01.01.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо надання довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорії посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області видало ОСОБА_1 довідку від 05.01.2024 № 44-ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 05.01.2024 №1300-5603-8/2933 відмовлено ОСОБА_1 у наданні довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорії посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Відповідач мотивував відмову у наданні довідки тим, що стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно з Законом №899-VІІІ, станом на 01.05.2016, складає 15 років 00 місяців 30 днів.

09.01.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо проведення перерахунку пенсії відповідно п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності органом, що призначає пенсію визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » від 10.01.2024 року № 14 відмовлено Позивачу в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за відсутності стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету міністрів України 20 років. Рішення мотивовано тим, що в ході аналізу наданої трудової книжки станом на 01.05.2016 року позивач не перебувала на державній службі. Стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, станом на 01.05.2016 р. складає 3 місяці 3 дні, тому норми а ні п.10., а ні п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №899-VІІІ (надалі Закон - №889) не дотримуються.

Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у видачі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачка має 22 роки 8 місяців та 24 дні стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та станом на 5.01.2024 не перебуває на державній службі, тому відповідач 5.01.2024 (день, коли видав довідку від 5.01.2024 № 44-ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця - посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) - не мав підстав для відмови у видачі спірної довідки.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 90 Закону України Про державну службу 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Закон №889 набрав чинності 01.05.2016, одночасно втратив чинність Закон України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ, що передбачав особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

Разом з тим, пп. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 передбачено переживаючу дію статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-XII, тобто законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у особи є право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII визначали, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 (день набрання чинності Законом №889-VIII) певного стажу держслужби (10 років для осіб, що станом на цю дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Статтею 37 Закону №3723-XII визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вказана правова норма кореспондується із пунктом 4 Порядку № 622, за змістом якого пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Абзацом 6 пункту 4 Порядку № 622 передбачено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (пункт 5 Порядку № 622).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" (далі - Постанова № 1-3) затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII Про державну службу, зокрема і форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Для звернення до органу ПФУ про призначення пенсії державного службовця на підставі пунктів 2, 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889 та ст. 37 Закону №3722-ХІІ особа повинна попередньо отримати довідки про розмір заробітної плати для обчислення розміру її пенсії. Постанова № 1-3 визначає форму довідок для обчислення розміру пенсії державного службовця:

1) про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) - надається кожній особі;

2) альтернативно - залежно від стажу державної служби на момент звернення про призначення пенсії державного службовця:

- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Так, абзацом 6 пункту 4 Порядку № 622 передбачено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Аналіз зазначеної норми дозволяє зробити висновок, що для отримання спірної довідки особа повинна відповідати таким двом умовам: - мати не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців; - на момент виходу на пенсію не перебувати на державній службі.

Слід відхилити доводи апелянта про необхідність для видачі спірної довідки наявності не менше 20 років стажу державної служби станом на 01.05.2016 року як очевидно помилкові, оскільки норми пункту 4 Порядку № 622 не містять такої вказівки (прив`язки до 01.05.2016 як однієї з умов для видачі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії).

Навпаки, зі змісту пункту 4 Порядку №622 зрозуміло, що спірний стаж (необхідний для обчислення розміру складових заробітної плати для призначення пенсії державного службовця) визначається станом на місяць, що передує зверненню про призначення пенсії державного службовця.

Відповідно до обставин цієї справи позивачка 28.12.2023 звільнилася з посади головного спеціаліста відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за власним бажанням за ч.1 ст. 86 ЗУ «Про державну службу». Загальний трудовий стаж становить 40 років 1 місяць, трудовий стаж державної служби становить 22 роки 8 місяців та 24 дні.

Апеляційний суд резюмує, що оскільки позивачка має 22 роки 8 місяців та 24 дні стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та станом на 5.01.2024 не перебуває на державній службі, тому відповідач 5.01.2024 (день, коли видав довідку від 5.01.2024 № 44-ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця - посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) - не мав підстав для відмови у видачі спірної довідки.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі №380/7469/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
З. М. Матковська