Справа № 160/24613/24
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.09.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу №32 від 07.06.2024 року Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» п. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та п. 3 ч. 4 ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримав від відповідача вимогу №вих-5.1/6475 від 01.05.2024 року, в якій повідомлено про проведення позапланової перевірки характеристик продукції у термін з 20.05.2024 по 23.05.2024, а також вимагалось надати необхідні документи. Позивач направив відповідачу лист від 30.05.2024 року, в якому вказав про необхідність повідомлення якого суб`єкта стосувалась попередня перевірка, в чому полягають виявлені порушення та які вимоги технічної документації були порушені, на підставі яких розпорядчих документів відповідача проводиться перевірка та кому доручено її проводити. Проте, відповідачем надіслано акт перевірки характеристик продукції №000666 від 23.05.2024 року та протокол про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» №000666 від 23.05.2024 року. В подальшому, відповідачем винесену постанову про накладення штрафу за порушення п. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та п. 3 ч. 4 ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», яку позивач вважає протиправною та просить її скасувати.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Основним видом економічної діяльності позивача є 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.
Також вимогою вказано позивачу надати декларації про відповідність продукції (світлодіодна лампа ТМ «LUXEL», модель A60, LED-065-NЕ, 15 W, E27, 4000К, 175-260 В, 50 Hz45 44); супровідну документацію, що додається до відповідної продукції; документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо); реєстраційні документи ТОВ «Інженерні світлотехнічні технології»; документи, що засвідчують особу, а в разі залучення представника, документ, що посвідчує уповноважену особу та її повноваження (паспорт громадянина України, наказ про призначення на посаду, довіреність, тощо).
Вимога № Вих-5.1/6475 від 01.05.2024 року отримана позивачем 16.05.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення наявним в матеріалах справи.
У строки встановлені вимогою позивачем не було надано запитуваних документів та останній не з`явився за місцем знаходження органу ринкового нагляду за адресою м. Дніпро вул. Філософська, 39-А з 20.05.2024 по 23.05.2024.
За виявленим фактом порушення законодавства було складено протокол від 23.05.2024 року № 000666 про виявлені порушення та акт перевірки характеристик продукції від 23.05.2024 року № 000666, які були направленні на адресу позивача.
Акт перевірки характеристик продукції від 23.05.2024 року № 000666 містить опис порушення вимог законодавства, виявлених під час перевірки, які полягають у тому, що, незважаючи на направлення вимоги, позивач не з`явився до Головного управління, не надав документи про походження продукції та її подальший обіг, реєстраційні документи, декларацію про відповідність, супровідні документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг, що свідчить про створення підприємством перешкод в проведенні перевірки характеристик продукції та невиконанні встановлених законом вимог посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд.
Також, протокол від 23.05.2024 року № 000666 містить інформацію що позивачем не виконано законні вимоги посадових осіб органів ринкового нагляду та їх територіальних органів щодо проведення перевірки, що виразилось у ненаданні документів про походження продукції та її подальший обіг, реєстраційних документів, декларацію про відповідність, супровідних документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг. Не зважаючи на попередження посадових осіб ринкового нагляду, умисно були вчинені дії, які перешкоджають здійсненню заходів державного ринкового нагляду. Зазначеним створено перешкоди шляхом недопущення до проведення перевірки характеристик продукції та не виконано законні вимоги посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд, чим порушено пункт 6 частини 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
30.05.2024 року листом №33/30/05, направленим на адресу відповідача, позивач повідомив, що у вимозі не вказано у якого суб`єкта проводилась попередня перевірка, як він пов`язаний з позивачем, в чому полягають виявлені порушення та які вимоги технічної документації були порушені, на підставі чого проводиться перевірка. Позивач не заперечив право на проведення перевірки, однак в межах та у відповідності до вимог законодавства.
07.06.2024 року Головним управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області прийнято постанову про накладення штрафу № 32 у розмірі 10 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за порушення вимог п. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та п. 3 ч. 4 ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення нагляду і контролю нехарчової продукції визначені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлені вимоги - вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами; орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, державний колегіальний орган, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду).
У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду" позначає також його територіальні органи; державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам; сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Метою здійснення контролю продукції є забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України, встановленим вимогам до моменту її випуску у вільний обіг на митній території України та недопущення ввезення на митну територію України продукції, яка становить серйозний ризик суспільним інтересам.
Статтею 7 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право: 1) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, додержання вимог законодавства; 2) перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень; 3) одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів; 4) бути присутніми під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду; 5) одержувати в установленому порядку від органів ринкового нагляду і митних органів необхідну, доступну та достовірну інформацію про результати ринкового нагляду і контролю продукції; 6) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, забезпечення конфіденційності будь-якої інформації, одержаної під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції, крім випадків, визначених цим та іншими законами України; 7) оскаржувати в установленому законом порядку будь-які рішення, приписи, дії та бездіяльність органів ринкового нагляду, митних органів та їх посадових осіб; 8) звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду; 9) вживати за власною ініціативою заходів щодо запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція, що надається ними на ринку, забезпечення відповідності цієї продукції встановленим вимогам та усунення порушень вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; 10) отримувати безоплатну консультативну допомогу від органу ринкового нагляду з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного ринкового нагляду; 11) при проведенні планової перевірки не допускати посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, до проведення перевірки характеристик продукції, не зазначеної у відповідному секторальному плані ринкового нагляду.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» суб`єкти господарювання зобов`язані при здійсненні господарської діяльності ефективно взаємодіяти між собою під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цим Законом.
Статтею 16 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначені права осіб, які здійснюють контроль продукції: 1) проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, перевірки документів та вибіркові обстеження зразків продукції; 2) вимагати від декларантів надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення контролю продукції, перевіряти їх та одержувати копії документів і матеріалів, що свідчать про факти порушення законодавства; 3) вимагати від декларантів надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час здійснення контролю продукції; 4) вимагати від декларантів припинення дій, що перешкоджають здійсненню заходів контролю продукції.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності.
Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Так, частинами 3-4 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.
Відповідно до частини 5 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Відповідно до пункту 6 частини 7 статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація, зокрема документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції.
Тобто, позивачем, відповідно до вимог чинного законодавства, мають бути надані документи, які містять необхідну та достатню інформацію для ідентифікації товару, його виробників, постачальників та замовників, чого в ході перевірки здійснено позивачем не було.
Згідно з приписами статті 23-1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.
На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.
Посадова особа органу ринкового нагляду не має права здійснювати перевірку без направлення на проведення перевірки та службового посвідчення.
З аналізу вищевказаного, суд дійшов висновку, що проведення посадовими особами перевірки характеристик продукції здійснюється на підставі наказу органу ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки.
Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем призначено позаплановий захід перевірки розповсюджувача (імпортера) продукції (світлодіодної лампи ТМ «LUXEL», модель A60, LED-065-NЕ, 15 W, E27, 4000К, 175-260 В, 50 Hz45 44), тобто підприємства, яке ввело продукцію в обіг, у зв`язку з чим запрошено представника позивача за адресою органу: м. Дніпро, вул. Філософська, 39-А, для прийняття участі у позаплановій перевірці характеристик продукції із наданням відповідних документів.
Проте, позивач, повідомлений про це необхідним чином та завчасно (16.05.2024 року), для прийняття участі у позаплановій перевірці характеристик продукції у визначений термін не з`явився, явку представника для проведення такого заходу не забезпечив. При цьому, документи, які визначенні у вимозі не надав, зокрема, декларацію про відповідність ламп вимогам технічного регламенту до екодизайну для побутових ламп неспрямованого випромінення відповідно до Постанови №734, що свідчить про створення перешкоди в проведенні перевірки характеристик продукції та невиконані встановленої Законом вимоги посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд.
Не надано цих документів й під час розгляду справи у суді. При цьому, позивач не заперечив, що є імпортером продукції із приводу перевірки характеристик якої у підприємства витребовувалися необхідні документи та проводилася перевірка.
Суд зазначає, що вимога позивачеві направлена в порядку пункту 3 частини 1 статті 15 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», до початку проведення перевірки та містила чіткий перелік документів, необхідних для здійснення контролю.
Зауважень від позивача щодо визначених строків для надання відповідних документів не надходило.
Суд зазначає, що єдиною обставиною, що уможливлює поведінку, яка зводиться до ненадання на вимогу затребуваних документів та невчинення визначених дій, може бути лише існування у вимозі таких недоліків, які об`єктивно та поза розумним сумнівом позбавляють можливості її виконати (наприклад, відсутність підстав для формування вимоги, недостатня конкретність вимоги, несвоєчасність направлення та отримання вимоги).
Разом з тим, питання, які порушив позивач листі від 30.05.2024 року №33/30/05, не впливають на можливість повного та об`єктивного сприйняття змісту отриманої вимоги. При цьому, суд зауважує, що не кожне зауваження чи запитання, яке підіймається у зв`язку з отриманням вимоги, має характер об`єктивної перешкоди, таку об`єктивну значущість має обов`язок довести позивач як фактичну обставину справи, згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, позивач зазначив, що йому необхідно повідомити якого суб`єкта стосувалась попередня перевірка.
Водночас, позивач жодним чином не обґрунтував яким чином обізнаність про цю обставину, (яка при цьому стосується стороннього суб`єкта господарювання) позбавляє позивача можливості надати документи щодо конкретної продукції, імпортером якої був позивач (світлодіодна лампа ТМ «LUXEL», модель A60, LED-065-NЕ, 15 W, E27, 4000К, 175-260 В, 50 Hz45 44). Тобто, позивач імпортував конкретну товарну продукцію з визначеними характеристиками. Перевірці підлягає ця продукція як така (усі товари, які відповідають вказаній характеристиці, імпортером яких при цьому був саме позивач), що є визначальним в цьому аспекті. Так, якби перевірці підлягала конкретна партія товару (а не вся продукція), дійсно об`єктивно доцільним було б встановити на якого покупця позивач реалізував цей товар, адже потенційно одна й та ж товарна позиція може імпортуватися від різних постачальників та реалізовуватися різним покупцям на внутрішньому ринку.
Навіть якщо позивач імпортував цю товарну позицію в декількох експортерів за межами України та реалізовував її декільком покупцям на території України, він в будь-якому випадку має обов`язок надати відомості про всі відповідні партії товарів, оскільки перевіряється уся відповідна продукція (усі лампи конкретного виду, які імпортовано позивачем). Це логічно узгоджується з метою правового регулювання спірних правовідносин, оскільки таке регулювання спрямовано на безпечність товарів на ринку, а тому не має визначального значення яка конкретно партія звідки імпортована та на кого реалізована, якщо йдеться про товар, який є небезпечним - вся така продукція має бути перевірена. Відповідно, перевіряючи безпечність ламп з конкретними характеристиками (технічні характеристики та ознака імпорту позивачем), відповідач достатньою мірою конкретизував продукцію, яку має намір перевірити. В свою чергу зауваження позивача на вимогу має формальний характер та спрямоване на створення видимості існування підстав для невиконання законних вимог відповідача.
Також, позивач зазначив, що йому не повідомлено, в чому полягають виявлені порушення та які вимоги технічної документації були порушені.
Однак, вимога зазначати такі відомості законодавчо не передбачена. Позивач не є суб`єктом вторинного контролю за висновками контролюючого органу, при цьому отримавши твердження контролюючого органу про те, що позивач імпортував небезпечну продукцію, єдиним розумним та добросовісним варіантом поведінки позивача є сприяння контролюючому органу в з`ясуванні (та навіть можливому спростуванні) відповідних обставин. Натомість, ненадання без поважних та обґрунтованих підстав документів щодо продукції, стосовно якої наявні відомості про її небезпечність, не є належним варіантом поведінки та явно не сприяє у виконанні мети правового регулювання спірних правовідносин.
Крім того, позивач вказав, що йому не повідомлено на підставі чого проводиться перевірка та кому доручено її проводити.
Разом з тим, законодавством не визначено підстав для невиконання Вимоги у випадку недолучення до неї наказу та направлень.
Суд погоджується із твердженням позивача, що перевірка не може проводитись без наказу та направлення. Натомість позивач навів низку зауважень, які мають формальний характер та не свідчать про існування правомірних чи об`єктивних перешкод для невиконання Вимоги, конкретних нормативних положень на підтвердження правомірності обраного варіанту поведінки позивачем не наведено, в свою чергу судом констатується їх відсутність.
За таких обставин, суд доходить висновку, що направлена позивачу вимога, оформлена та викладена згідно вимог законодавства, отже, правомірних підстав чи об`єктивних перешкод для її невиконання не існувало, у зв`язку з чим вона підлягала виконанню.
Посилання позивача на принцип гласності та участь особи у процесі прийняття рішення не узгоджуються з обставинами справи. Поведінка позивача в цій справі свідчить, що він допустив невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. Така поведінка є підставою для відповідальності, згідно пункту 6 частини 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Так, пунктом 6 частини 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Щодо пропорційності заходів ринкового нагляду слід зазначити, що пункт 6 частини 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» не містить діапазону штрафної санкції, вона передбачена виключно у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як наслідок, відповідач не має жодних правових підстав виходячи з будь-яких засад, в тому числі пропорційності, змінювати розмір штрафної санкції, яка є абсолютно визначеною і не передбачає дискреції для суб`єкта застосування санкції.
При цьому, суд критично оцінює звернення позивача до засад пропорційності, адже спірні правовідносини стосується безпечності продукції, погана якість якої може завдати шкоду життю та здоров`ю її споживачів.
Враховуючи невиконання позивачем встановлених Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимог відповідача щодо надання документів для здійснення ринкового нагляду, відповідачем правомірно прийнято постанову про накладення штрафу №32 від 07.06.2024 року про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» пункту 6 частини 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та пункту 3 частини 4 статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
З урахуванням викладеного суд вважає оскаржувана постанову про накладення штрафу №32 від 07.06.2024 року є правомірною, а тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
В зв`язку з перебуванням головуючого судді Озерянської С.І. у відрядженні з 14.11.2024 року по 15.11.2024 року, 18.11.2024 року у відпустці, рішення ухвалено 19.11.2024 року у перший робочий після відпустки день.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська