Справа № 200/6947/24
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2024 рокум. ДніпроСправа № 200/6947/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом адвоката Родітєлєвої Наталії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2024 року з Донецького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви адвоката Родітєлєвої Наталії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яким просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України у Київській області № №ПС10 від 26.09.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Київській області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах на підставі статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1988 по 01.04.2000 згідно запису у трудовій книжці колгоспника серія НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 , досягнувши 55-річнго віку, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, 24 жовтня 2023 року звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою на призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №10 від 31.10.2023 Позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю страхового та пільгового стажу, відповідно до ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До страхового стажу не враховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки Позивача НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки не зазначено дату та місяць народження позивача.

Усунувши недоліки, виявлені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а саме зазначення на титульній сторінці трудової книжки дати та місяця народження, 21.12.2023 Позивач знов звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії відповідно до Закону № 1058-IV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області) №ПС10 від 25.12.2023 Позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоди трудової діяльності згідно трудової книжки Позивача НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки не зазначено дату та місяць народження позивача. Не зараховано до страхового стажу періоди роботи в колгоспі з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1988 по 01.04.2000, оскільки відсутня довідка про кількість вироблених та встановлених трудоднів та історична довідка про перейменування колгоспу.

Позивач вважав такі дії ГУ ПФУ в Харківській області протиправними, необґрунтованими, незаконними і такими, що порушують його конституційні права, в зв`язку з чим звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.03.2024 по справі №200/332/24 позовні вимоги Позивача до ГУ ПФУ в Харківській області були задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Харківській області №/ПС10 від 25 грудня 2023 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії та зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 грудня 2023 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/332/24 від 11.03.2024 ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянуло заяву Позивача про призначення пенсії від 21.12.2023 з урахуванням висновків суду.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 02.07.2024 №/ПС 10 Позивачу знову відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, незважаючи на рішення суду. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 25.06.1985, оскільки на титульній сторінці трудової книжки не зазначено дату та місяць народження заявника. Потребують уточнення періоди роботи в колгоспі з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1988 по 01.04.2000, оскільки вироблені трудодні зазначені в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 25.06.1985 не завірено підписами відповідальних осіб та печаткою підприємства.

Довідки №07-07/92 від 29.11.2023, виданої Комунальним підприємством Краматорської районної ради Трудовий архів, №126 від 01.05.2006 виданої сільсько господарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма ОБЕРІГ та №07/2-13/533 від 27.11.2023 виданої Державного архіву Луганської області в матеріалах електронної пенсійної справи відсутні.

Усунувши недоліки, виявлені ГУ ПФУ в Харківській області, Позивач знов звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії відповідно до Закону № 1058-IV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач) №ПС10 від 26.09.2024 Позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоди трудової діяльності згідно трудової книжки Позивача НОМЕР_1 , а саме: періоди роботи в колгоспі з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1988 по 01.04.2000, оскільки в записах про кількість відпрацьованих трудоднів не зазначено номери та дати документів на підставі яких внесені записи.

Позивач вважає такі дії Відповідача протиправними, необґрунтованими, незаконними і такими, що порушують його конституційні права, в зв`язку з чим звертається до суду з цим адміністративним позовом.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що 19.09.2024 позивач звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про

призначення пенсії за віком на пільгових умовах, додавши при цьому пакет документів.

Відповідно до п. 4.2. постанови правління Пенсійного фонду України Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії розглядало Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області та приймало рішення про відмову у призначенні пенсії №10 від 26.09.2024. Страховий стаж Позивача на дату звернення з заявою становив 21 рік 4 місяці 5 днів. Позивачем не надано довідок про підтвердження пільгового стажу.

За наданими Позивачем документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1998 по 01.04.2000, оскільки в записах про кількість відпрацьованих трудоднів не зазначено номери та дати документів на підставі яких внесені записи.

Для зарахування періоду з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1998 по 01.04.2000, необхідно надати уточнюючу довідку про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів, видану підприємством, на якому працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи та довідку про перейменування організації.

Провівши системний аналіз вищевикладеного, можливо дійти висновку, що Управління діяло в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято правомірно, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Дослідив матеріали справи, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінив докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта.

21 грудня 2023 року позивач звернувся із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25 грудня 2023 року №/ПС 10 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Відмова обґрунтована тим, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки від 25.06.1985, оскільки на титульній сторінці трудової книжки не зазначено дату та місяць народження заявника. Періоди роботи з 01.01.1999 зараховано до страхового стажу на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб. Для зарахування періодів роботи в колгоспі з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1988 по 01.04.2000, необхідно надати довідку про кількість вироблених та встановлених трудоднів та історичну довідку про перейменування колгоспу. Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Право на отримання пенсійної виплати - 27.04.2033.

Позивач вважав такі дії ГУ ПФУ в Харківській області протиправними, необґрунтованими, незаконними і такими, що порушують його конституційні права, у зв`язку з чим звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №/ПС 10 від 25 грудня 2023 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 грудня 2023 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду по №200/332/24 від 11.03.2024 ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянуло заяву позивача про призначення пенсії від 21.12.2023 з урахуванням висновків суду.Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 02.07.2024 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу на дату звернення за призначенням пенсії , передбаченого пп. 3 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В рішенні зазначено, що рекомендують надати до ПФУ оригінал трудової книжк колгоспника НОМЕР_1 , на титульній сторінці якої міститься належно завірений запис про зміну дати народження та довідки №07-07/92 від 29.11.2023, виданої Комунальним підприємством Краматорської районної ради «Трудовий архів», №126 від 01.05.2006 виданої сільсько-господарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ОБЕРІГ» та №07/2-13/533 від 27.11.2023 виданої Державного архіву Луганської області.

19 вересня 2024 року позивач знову звернувся із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 26.09.2024 № 10, позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Відмова обґрунтована тим, що страховий стаж особи становить 21 рік 4 місяці 5 днів. Заявником не надано довідок про підтвердження пільгового стажу. У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів України. За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

період роботи в колгоспі з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1998 по 01.04.2000, оскільки в записах про кількість відпрацьованих трудоднів не зазначено номери та дати документів на підставі яких внесені записи.

Для зарахування періоду з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1998 по 01.04.2000, необхідно надати уточнюючу довідку про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів, видану підприємством, на якому працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи та довідку про перейменування організації.

Дата з якої матиме право на пенсійну виплату 27.04.2033.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 10 Закону № 1058 гарантує право вибору пенсійних виплат.

Так, у вказаній статті зазначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Умови призначення пенсії за віком визначає стаття 26 Закону № 1058.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058.

Згідно з пунктом 2 частини 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 частини 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають чоловіки, які працювали трактористами-машиністами і безпосередньо були зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 29 років 6 місяців, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований статтею 62 Закону № 1788.

Зазначеною статтею визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 також визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка, тому лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (уточнюючі довідки, відомості Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За правилами ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з п. 1.8 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Перелік документів які можуть бути додані до заяви про призначення пенсії за віком, встановлений пунктом 2.1 Порядку № 22-1, зокрема відповідно до підпункту 2 цього пункту до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі-Порядок № 637). Пункт 5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії; документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно із пунктом 4.3 Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно із пунктом 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Пунктом 4.10 Порядку 22-1 встановлено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

З урахуванням вимог Порядку №22-1, суд приходить до наступних висновків:

з заявою про призначення пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто сервісний центр) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України;

після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу. При цьому зміст норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії;

виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ, у зв`язку з Постановою Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року «Про проголошення незалежності України» (1427-12) та прийняттям Акта проголошення незалежності України Верховна Рада України встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції (888-09) і законам України.

Разом з цим, Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310.

Відповідно до п. п. 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (п. 5 Основних Положень).

Згідно з п.6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також, слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV «відомості про роботу» - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до п. 8 Основних Положень трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Таким чином, трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів та до якої вносяться відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли, зокрема, у зв`язку з прийняттям Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київські області рішення від 26.09.2024 № 10, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії.

Надаючи оцінку правомірності відмови в призначенні пенсії, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору.

Так, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області посилається, зокрема, на те, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи позивача в колгоспі з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1988 по 01.04.2000, у зв`язку з не наданням довідки про кількість вироблених та встановлених трудоднів та історичної довідки про перейменування колгоспу, слід зазначити наступне.

Згідно із записами у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 позивач:

- 25.06.1985 прийнятий в колгосп імені Фрунзе Краснолиманського району Донецької області на посаду тракториста на підставі рішення загальних зборів наказ № 1 від 11/ ІІ -1986;

- 24.09.1988 виключено із членів колгоспу за власним бажанням - рішення № 8 від 24.09.1988;

- 25.09.1988 прийнятий в колгосп імені Свердлова на посаду тракториста прот. №12 від 24.10.1988;

- 01.04.2000 звільнено за власним бажанням прот. №1 від 01.03.2000.

На сторінці 18-19 трудової книжки НОМЕР_1 є відомості щодо трудової участі у громадському господарстві, запис внесено на підставі книги обліку праці та заробітної плати колгоспників:

1985 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 95, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 119;

1986 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 55, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 57;

1989 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 280, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 203;

1990 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 280;

1991 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 210, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 289/80;

1992 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 270, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 300;

1993 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 270, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 257;

1994 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 270, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 299;

1995 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 260, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 332;

1996 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 260, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 359;

1997 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 260, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 333;

1998 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 260, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 268;

1999 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 260, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 285;

2000 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 260, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 40.

Згідно відповіді Комунального підприємства Краматорської районної ради «Трудовий архів» №07-07/92 від 29 листопада 2023 року, яка надана за звернення позивача щодо надання архівної довідки про підтвердження трудового стажу в Колгоспі ім. Фрунзе Краснолиманського району Донецької області за період з 1985 по 1988 роки повідомлено, що документи колгоспу до архіву на зберігання не надходили.

Згідно довідки №126 від 01.05.2006 року, яка видана Сільсько - господарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ОБЕРІГ», рішенням виконавчого комітету Кремінської районної ради народних депутатів (державний номер 1126 від 27 лютого 1995 року) колгосп імені Свердлова перейменовано у КПС імені Свердлова. Згідно розпорядження райдержадміністрації від 09.03.2000 року №04051520Ю0010058 КПС імені Свердлова перереєстровано у СООО АФ «Оберіг».

Згідно відповіді Державного архіву Луганської області від 27 листопада 2023 року №07/2-13/533, документи колгоспу імені Свердлова Кремінського району Луганської області до Держархіву у м. Сєвєродонецьку не надходили до архіву.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи та трудова книжка колгоспника позивача містить інформацію про встановлений мінімум його трудової участі та фактично відпрацьований позивачем час в колгоспі за спірні періоди, суд дійшов висновку про те, що відсутність довідки щодо вироблених та встановлених трудоднів не може бути законною підставою для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи у його страховий стаж.

Щодо не надання позивачем історичної довідки про перейменування колгоспу слід зазначити, що відповідно до положень частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається значний обсяг прав та обов`язків в органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області не надано жодних документів, підтверджуючих вчинення будь-яких дій для витребування документів чи проведення перевірки достовірності таких документів.

При таких обставинах суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 26.09.2024 № 10 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

До того ж, досліджуючи трудову книжку позивача, судом встановлено, що позивач працював:

- 01.01.2002 прийнято на роботу трактористом до ФГ «Поле»;

- 15.12.2006 звільнено за згодою сторін;

- 24.04.2007 прийнято на роботу трактористом до ФГ «Поле»;

- 28.11.2007 звільнено за згодою сторін;

- 01.04.2008 прийнято на роботу трактористом до ФГ «Поле»;

- 15.10.2010 звільнено за згодою сторін;

- 03.04.2014 прийнято на роботу трактористом до ФГ «Поле»;

- 20.10.2014 звільнений з роботи по закінченню весняно-осінніх польових робіт;

- 01.04.2015 прийнято на роботу трактористом до ФГ «Поле»;

- 26.10.2015 звільнений з роботи по закінченню весняно-осінніх польових робіт;

- 02.04.2016 прийнято на роботу трактористом до ФГ «Поле»;

- 01.11.2016 звільнений з роботи по закінченню весняно-осінніх польових робіт;

- 03.04.2017 прийнято на роботу трактористом до ФГ «Поле»;

- 13.10.2017 звільнений з роботи по закінченню весняно-осінніх польових робіт;

- 02.04.2018 прийнято на роботу трактористом до ФГ «Поле»;

- 12.10.2018 звільнений з роботи по закінченню весняно-осінніх польових робіт;

- 02.04.2019 прийнято на роботу трактористом до ФГ «Поле»;

- 21.10.2019 звільнений з роботи по закінченню весняно-осінніх польових робіт;

- 01.04.2020 прийнято на роботу трактористом до ФГ «Поле»;

- 16.10.2020 звільнений з роботи по закінченню весняно-осінніх польових робіт;

- 02.04.2021 прийнято на роботу трактористом до ФГ «Поле»;

- 13.10.2021 звільнений з роботи по закінченню весняно-осінніх польових робіт.

Судом встановлено, що позивач у зазначені періоди працював на посаді тракториста, яка відноситься до пільгових посад.

Оглядом рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 26.09.2024 № 10 встановлено, що страховий стаж особи становить 21 рік 4 місяці 5 днів, заявником не надано довідок про підтвердження пільгового стажу.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, воно не містить конкретизації періодів, які не зараховані відповідачем до пільгового стажу позивача з наведенням правових підстав для їх не зарахування щодо кожного періоду та, відповідно мотивів відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Крім того, відповідно до положень частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області не надано жодних документів, підтверджуючих вчинення будь-яких дій для витребування документів чи проведення перевірки достовірності таких документів.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління пенсійного фонду України у Київській області здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1988 по 01.04.2000 згідно запису у трудовій книжці колгоспника серія НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи із змісту заявлених позивачем вимог та висновків суду, в даному випадку слід застосувати положення статті 9 КАС України, а саме, обрати інший спосіб захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права.

Оскільки на разі спірним питанням є зарахування періодів роботи позивача до страхового стажу, а питання про призначення пенсії на пільгових умовах відноситься до дискреційних повноважень відповідача, суд доходить висновку, що в даному випадку, слід:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 26.09.2024 № 10 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати період роботи з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1988 по 01.04.2000 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 вересня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правових висновків суду.

При цьому, суд вважає вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини справи.

Суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що відповідно до вимог частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Отже, суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем за подання цього позову сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною 8 статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на викладене вище, у зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 968,96 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Родітєлєвої Наталії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області ( вул.Варшавська,1-Б, смт.Макарів, Київська область, 08001) про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 26.09.2024 № 10 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 25.06.1985 по 24.09.1988 та з 25.09.1988 по 01.04.2000 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 вересня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правових висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ірметова