Справа № 200/664/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року справа №200/664/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Кошкош О.О.), складеного в повному обсязі 09 квітня 2024 року, у справі № 200/664/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

визнати незаконним рішення від 26.01.2024 № 59 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок розміру пенсії з 19.01.2024 у відповідності із ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та із зарахуванням заробітної плати, страхового стажу, та стажу роботи за Списком № 1 в підземних умовах з повним робочим днем під землею роботи з 01.03.2020 по 19.01.2024.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.01.2024 №59 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2024 із врахуванням заробітної плати та страхового стажу за періоди з 01.03.2020 по 31.12.2022, та з 01.02.2023 по 30.09.2023, зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 01.03.2020 по 30.03.2020, з 08.05.2020 по 10.08.2020, 28.08.2020 по 08.12.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням в частині відмови у задоволені позовних вимог, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нову постанову, якою зобов`язати управління здійснити перерахунок розміру пенсії з 19.01.2024 у відповідності до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначає, що відповідачем протиправно не обраховано розмір пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки стаж роботи за Списком №1 складає більше 7,5 років, а стаж роботи з повним підземним робочим днем за Списком № 1 підтверджується довідками.

Крім того, не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що 19.01.2024 позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії згідно ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За наслідками розгляду заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято оскаржуване рішення від 26.01.2024 № 59 про відмову в перерахунку пенсії.

Не зараховані періоди роботи з 01.03.2020 по 19.01.2024 оскільки страхові внески роботодавцем за ці періоди не сплачені.

Вважає, що вимоги в частині зобов`язання зробити перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» задоволенню не підлягають, оскільки рішеннями суду по справі №200/2026/20, №200/11622/21 такий обов`язок на управління не покладено.

Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справу в паперовому вигляді не формувалась. Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

13 жовтня 2021 року Донецьким окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі №200/11622/21 яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 січня 2020 року про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 03.08.2016 по 31.10.2017, з 01.11.2017 по 31.12.2019, до страхового періоду роботи з 01.11.2017 по 31.12.2019 на підприємстві ВП шахта Україна ДП Селидіввугілля. Судове рішення набрало законної сили.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.10.2021 по справі №200/11622/21 здійснено розгляд заяви та з 13.01.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначена пенсія за віком. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

19 січня 2024 року позивач звернулася із заявою про «допризначення пенсії у зв`язку із наданням додаткових документів». Просила здійснити перерахунок пенсії відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у зв`язку із набуттям необхідного стажу роботи в підземних умовах на посадах передбачених Списком №1. При перерахунку пенсії просила врахувати весь страховий стаж та заробітну плату.

26 січня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за результатом розгляду заяви від 19.01.2024 №324 прийнято рішення №59 в якому зазначено, що 01.04.2023 заявниці в автоматичному режимі проведено масовий перерахунок пенсії по стажу відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058 та враховано стаж по 29.02.2020. Оскільки з дати попереднього перерахунку пенсії не минуло двох років, прийнято рішення про часткову відмову в перерахунку пенсії відповідно ч.4 ст.42 Закону №1058. Страховий стаж до 29.02.2020 зараховано до Списку №1.

Згідно рішення від 30.01.2024 №059 про перерахунок пенсії страховий стаж (повний) складає 37 років 11 місяців 10 днів, в т.ч. робота за Списком №1 10 років 2 міс.

З розрахунку стажу (в межах заявлених позовних вимог) вбачається, що період роботи з 01.03.2020 по 19.01.2024 не зараховано до стажу (страхового та пільгового) позивача.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо не врахування періодів роботи до страхового стажу та розрахунку пенсії без урахування вимог ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач звернулася до суду.

Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2024 із врахуванням заробітної плати та страхового стажу за періоди з 01.03.2020 по 31.12.2022, та з 01.02.2023 по 30.09.2023, зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 01.03.2020 по 30.03.2020, з 08.05.2020 по 10.08.2020, 28.08.2020 по 08.12.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон № 1058- ІV).

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно п.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

З аналізу наведено норми вбачається, що пенсіонер має право на перерахунок пенсії у разі якщо він після призначення пенсії продовжував працювати не менш як 24 місяці.

В даному випадку суд враховує, що станом на час звернення із заявою заявник працює. При цьому, чинним законодавством унормовано умови та порядок проведення перерахунку пенсій працюючим пенсіонерам, а саме п.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Абзацом 1 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац 1 частини другої статті 24 Закону № 1058-IV).

Під час розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 наявні записи:

№20 23.12.2009 про переведення дільничним гірничим нормувальником відділу організації праці та заробітної плати в ДП «Селидіввугілля»;

запис про звільнення відсутній.

Згідно довідки від 13.01.2020 №1-69 ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_1 у період з 23.12.2009 по 03.08.2016, з 03.08.2016 по теперішній час (дата складання довідки 13.01.2020) виконувала гірничі роботи за професією «дільничий гірничий нормувальник відділу організації праці та заробітної плати зайняті на підземних роботах 50% та більше робочого часу за рік», передбачені Списком №1 розділу 1 підрозділу 1.1г, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Згідно довідки від 02.01.2024 №1-6 ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_1 у періоди з 13.01.2020 по 30.03.2020, з 08.05.2020 по 10.08.2020, 28.08.2020 по 08.12.2022 виконувала «гірничі роботи» за професією «нормувальник гірничий дільничий відділу трудових відносин, оплати та нормування праці», що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1 код КП, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461; у періоди з 30.03.2020 по 08.05.2020, з 10.08.2020 по 28.08.2020 працювала за посадою «в.о.начальника відділу трудових відносин, оплати та нормування праці».

Згідно довідки ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» №263 (від 27.12.2023 вих.№1-1485) ОСОБА_1 в період з 01.01.2020 по 08.12.2022 роботодавцем щомісячно нараховувалась заробітна плата та нараховувався єдиний соціальний внесок у розмірі 22%. Зауважено, що єдиний соціальний внесок з січня 2020 року по грудень 2022 року перераховувався несвоєчасно та не в повному обсязі. За даними бухгалтерського обліку станом на 27.12.2023 работодавцем єдиний соціальний внесок за період з січня 2020 року по грудень 2022 року сплачено у повному обсязі.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на не зарахування до стажу періодів роботи з підстав не сплати роботодавцем страхових внесків суд вважає безпідставним, з огляду на таке.

З Індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5) (сформованих станом на час розгляду заяви) вбачається, що у періоди березень 2020 року грудень 2022 року, лютий 2023 року - вересень 2023 року наявні відомості про отриману заробітну плату для нарахування пенсії, при цьому у період березень 2020 року - вересень 2020 року (включно) наявні позитивні позначки щодо сплати страхових внесків; а у період жовтень 2020 року вересень 2023 року (включно) щодо сплати страхових внесків наявні позначки «Ні».

Отже, безпідставним та таким, що не підтверджується належними доказами є твердження управління про відсутність сплати страхових внесків із заробітної плати позивача у період березень 2020 року - вересень 2020 року (включно) при наявній «позитивній» позначці щодо сплати страхових внесків в Індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5).

Відповідно до ст. 11 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно зі ст. 20 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище норм Закону № 1058 дає підстави для висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який сплачені страхові внески.

Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за н а я в н о с т і відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з цим, відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2023 по справі №200/2155/23 (номер в ЄДРСР 115719581).

Отже, враховуючи те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5), що сформовані станом на 19.01.2024 (на час звернення із заявою про перерахунок пенсії) наявні відомості про суми отриманої заробітної плати у період жовтень 2020 року грудень 2022 року, лютий 2023 року - вересень 2023 року (включно), з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що період роботи з 01.10.2020 по 31.12.2022 (включно), з 01.02.2023 по 30.09.2023 (включно) станом на час розгляду заяви про перерахунок пенсії підлягав зарахуванню до страхового стажу позивача.

Суд зазначає, що згідно пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1 страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви, а не по дату подання заяви, як помилково зазначає позивач.

Станом на 19 січня 2024 року в системі персоніфікованого обліку не було даних не лише про сплату страхових внесків, але й про суму заробітку для нарахування пенсії за січень 2023 року та в період жовтень 2023 року 19.01.2024 (в межах заявлених позовних вимог), при цьому до заяви про перерахунок пенсії позивачем не додано документів, що свідчили б про отримання у цей період заробітної плати, отже у пенсійного орану не було підстав для зарахування періодів січень 2023 року та жовтень 2023 року 19.01.2024 до страхового стажу позивача.

Відтак, протиправними є дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не врахування при розгляді заяви від 19.01.2024 заробітної плати та страхового стажу за період з 01.03.2020 по 31.12.2022, та з 01.02.2023 по 30.09.2023.

Щодо зарахування періоду роботи з 01.03.2020 по 19.01.2024 до пільгового стажу суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 затверджений Список №1, до якого, зокрема входять «працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо)».

Згідно виписки з наказу ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» від 20.09.2019 №375а професія «нормувальник гірничий дільниць» - підтверджено право на льготне пенсійне забезпечення згідно Списку №1 за результатами атестації робочих місць.

Згідно довідки від 02.01.2024 №1-6 ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_1 у періоди з 13.01.2020 по 30.03.2020, з 08.05.2020 по 10.08.2020, 28.08.2020 по 08.12.2022 виконувала «гірничі роботи» за професією «нормувальник гірничий дільничий відділу трудових відносин, оплати та нормування праці», що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1 код КП, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461; у періоди з 30.03.2020 по 08.05.2020, з 10.08.2020 по 28.08.2020 працювала за посадою «в.о.начальника відділу трудових відносин, оплати та нормування праці».

Отже, наданою довідкою від 02.01.2024 №1-6 ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» підтверджено, що у періоди з 13.01.2020 по 30.03.2020, з 08.05.2020 по 10.08.2020, 28.08.2020 по 08.12.2022 позивач виконувала «гірничі роботи» за професією «нормувальник гірничий дільничий відділу трудових відносин, оплати та нормування праці», що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1 код КП, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Відтак, періоди роботи з 01.03.2020 по 30.03.2020, з 08.05.2020 по 10.08.2020, 28.08.2020 по 08.12.2022 підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1.

Періоди роботи з 30.03.2020 по 08.05.2020, з 10.08.2020 по 28.08.2020 не підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1, оскільки робота/професія за якою позивач працювала в цей період («в.о.начальника відділу трудових відносин, оплати та нормування праці») не віднесена до пільгової.

Періоди роботи з 01.02.2023 по 30.09.2023 не підлягають зарахуванню до пільгового стажу, оскільки останній запис трудової книжки НОМЕР_1 зроблено «29.11.2019» (наказ про перепідпорядкування ДП «Спелидіввугілля», /аркуш 16-17/), при цьому з індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідка ОК-5) вбачається, що роботодавцем позивача у період 2019 2022 роки був ВП "ШАХТА "УКРАЇНА" ДП "СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ" (), а з 2023 року ВП "ШАХТА "КОТЛЯРЕВСЬКА" ДП "СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ" (). У довідці ВП «Шахта «Україна» №1-1485, що сформована 27.12.2023 зазначено про отримання позивачем заробітної плати у період з 01.01.2020 по 08.12.2022.

Отже, враховуючи те, що в трудовій книжці відсутні записи про виконання робіт у ВП "ШАХТА "КОТЛЯРЕВСЬКА" ДП "СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ" (з лютого 2023 року), крім того відсутні довідки, що б підтверджували наявний пільговий стаж за відсутності відповідних записів у трудовій книжці, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу за Списком №1.

Відтак, під час прийняття рішення від 26.01.2024 №59 про відмову в перерахунку пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не забезпечило всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів, протиправно не врахувало заробітну плату та страховий стаж за періоди з 01.03.2020 по 31.12.2022, та з 01.02.2023 по 30.09.2023, протиправно не зарахував до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 01.03.2020 по 30.03.2020, з 08.05.2020 по 10.08.2020, 28.08.2020 по 08.12.2022, у зв`язку з чим вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії з 19.01.2024 у відповідності із ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI), який набрав законної сили 16 вересня 2008 року, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно ст. 8 цього Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до п. 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом

Згідно абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія Закону № 345-VI поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Твердження позивача про право на обрахунок пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI з підстав призначення пенсії на пільгових умовах за наявності необхідного пільгового стажу за Списком №1 є хибним, оскільки саме собою призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №1 не може бути безумовною підставою для призначення пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Пунктом 2 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 наявні записи про роботу: «учнем гірничого поверхні», «гірничим поверхні», «дільничним гірничим нормувальником відділу труда та заробітної плати».

В цьому випадку, суд звертає увагу, що у трудовій книжці відсутні записи про зайнятість позивача на таких роботах повний робочий день під землею. При цьому в довідках ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» від 13.01.2020 № 1-69 та від 02.01.2024 року № 1-6 наявний запис про те, що ОСОБА_1 працювала «дільничним гірничим нормувальником відділу труда та заробітної плати» на підземних роботах 50 % та більше робочого часу за рік. Відсутність зайнятості повний робочий день під землею також підтверджена відомостями довідок ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» від 02.01.2024 №1-7, від 13.01.2020 №1-70.

Враховуючи те, що за правилами ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» обов`язковою умовою для застосування положень цього закону є зайнятість особи на підземних роботах протягом повного робочого дня, при цьому наданими позивачем документами не підтверджена така обставина як зайнятість повний робочий день під землею, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі № 442/3559/17 та від 13.10.2020 у справі № 442/3555/17.

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, щодо задоволення адміністративного позову, зокрема, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 19.01.2024 із врахуванням заробітної плати та страхового стажу за періоди роботи з 01.03.2020 по 31.12.2022, та з 01.02.2023 по 30.09.2023, із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 01.03.2020 по 30.03.2020, з 08.05.2020 по 10.08.2020, 28.08.2020 по 08.12.2022.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року у справі № 200/664/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв