Справа № 440/19100/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 р. Справа № 440/19100/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2024, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 12.09.24 по справі № 440/19100/23

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій просив суд:

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного бюджету України (, ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава, р/р иА0016719, код 21081100, отримувач платежу ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава, призначення платежу - оплата штрафу) штраф у розмірі 6783,00 (шість тисяч сімсот вісімдесят три) гривень 00 копійок.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що відповідачем не сплачено адміністративно-господарські санкції в загальному розмірі 6783,00 грн, які застосовані до відповідача рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №280, №281 від 17.10.2023.

Копія ухвали суду від 15.01.2024 направлялась відповідачу за її адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_2 ), та повернулася до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Разом з тим, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач зареєстрована за цією адресою.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 року відмовлено у задоволенні позову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що згідно абзацу третього, підпункту 8 пункту 4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24 лютого 2020 року № 160, Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння): здійснює державний контроль за дотриманням вимог Законів України «Про рекламу» та «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» в межах наданих повноважень.

Позивач зазначає, що у ході здійснення перевірки, відповідачем була надана виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка знаходилася в куточку покупця, в якій зазначено, що місцем проживання фізичної особи-підприємця є саме адреса: АДРЕСА_3 . З цього можна зробити висновок, що виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка знаходилася в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не відповідає дійсному місцю проживання та покликана ввести в оману органи виконавчої влади та суд.

Стосовно доказів приналежності до відповідача магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », то саме розміщення у магазині виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на ім`я ОСОБА_1 є прямим доказом у даному питанні.

Позивач звертає увагу на те, що відповідач не надавала відзиву на позовну заяву, що може розцінюватися судом як визнання позовних вимог. Суд не надав доказів неотримання Відповідачем позовної заяви.

Крім того, неотримані відповідачем листи позивача повернулися за причиною саме «закінчення терміну зберігання», що свідчить про небажання відповідача отримувати поштову кореспонденцію від Позивача.

Позивач, вважає, що ним в повному обсязі доведено вчинене відповідачем правопорушення та законність винесених відносно ФОП ОСОБА_1 рішень № 280 та № 281 від 17.10.2023.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 27.02.1997 зареєстрована як фізична особа-підприємець, адреса місця реєстрації АДРЕСА_2 , основний вид діяльності 47.22 Роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 32-33/.

Позивачем 17.08.2023 був складений протокол про порушення законодавства про рекламу №181 з додатками - фотографіями розміщеними на фасаді магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", за адресою: АДРЕСА_4 /а.с. 57-58/. Суть порушення - реклама розміщена російською мовою, чим порушено частину першу статті 6 Закону України "Про рекламу", відповідно до якої мовою реклами є державна мова.

Листом від 17.08.2023 №вих-01-27/07.4/3772 /а.с. 54-55/ позивач направив ФОП ОСОБА_1 за АДРЕСА_3 , та магазин "ЕСО" вул. Європейська, 33, м. Полтава, 36000 вимогу про необхідність надати до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області за адресою: 36020, м. Полтава, вул. Воскресенський узвіз, 7 належним чином засвідчені копії документів, а саме: діючий договір оренди або свідоцтво на право власності приміщення, належним чином засвідчені копії свідоцтва про державну реєстрацію або витягу з ЄДРПОУ, письмові пояснення з приводу виявленого порушення та вартість вищезазначеної розповсюдженої реклами виходячи з договірної вартості, без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

Позивач повідомив, що розгляд справи відбудеться 12 вересня 2023 року о 10:30 год. у приміщенні Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Воскресенський узвіз, 7.

Цього ж дня, 17.08.2023 позивачем прийнято рішення №182 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу /а.с. 59/.

Листом від 13.09.2023 №вих-01-27/07.4/4291 /а.с. 61-62/ позивач повторно повідомив ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , та магазин "ЕСО" вул. Європейська, 33, м. Полтава, 36000, що для прийняття відповідного рішення за допущені порушення необхідно надати до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області за адресою: 36020, м. Полтава, вул. Воскресенський узвіз, 7, в термін до 15 серпня 2023 року, належним чином засвідчені копії документів, а саме: діючий договір оренди або свідоцтво на право власності приміщення, належним чином засвідчені копії свідоцтва про державну реєстрацію або витягу з ЄДРПОУ, письмові пояснення з приводу виявленого порушення та вартість вищезазначеної розповсюдженої реклами виходячи з договірної вартості, без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

Позивач повідомив, що розгляд справи відбудеться 17 жовтня 2023 року о 10:30 год. у приміщенні Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Воскресенський узвіз, 7.

Згідно з протоколом №253 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 17.10.2023 встановлено обставини справи, а саме протоколом про порушення законодавства про рекламу №181 від 17.08.2023 було зафіксовано факт порушення законодавства про рекламу, а саме: реклама розповсюджена не державною мовою, чим порушено статтю 6 Закону.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 на вимогу про надання інформації, копій документів та пояснень з приводу виявлених порушень відповідь не надала.

Рішенням №280 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 17.10.2023 накладено на відповідача штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян у сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень за неподання інформації органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених Законом України "Про рекламу" повноважень /а.с. 66-67/.

Рішенням №281 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 17.10.2023 позивачем накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 299 неоподаткованих мінімумів громадян у сумі 5083,00 (п`ять тисяч вісімдесят три) грн /а.с. 68-69/.

Позивач листом від 24.10.2023 №вих-01-27/07.4/5051 направив ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , та магазин "ЕСО" вул. Європейська, 33; м. Полтава, 36000, рішення №280 та №281 від 17.10.2023 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу /а.с. 70/.

Відповідачем не сплачено штраф в загальному розмірі 6783,00 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не була повідомлена про необхідність надання документів, про розгляд справи, про накладення штрафів, через недотримання позивачем процедури розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (встановлення винної особи, належне повідомлення винної особи тощо). А тому, звернення до суду з позовом про стягнення штрафу з ФОП ОСОБА_1 , вина якої не встановлена - є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України "Про рекламу" від 03 липня 1996 року № 270/96-ВР встановлено, законодавство України про рекламу складається з Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про рекламу, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до підпункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 667 /надалі Положення №667/, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24 лютого 2020 року №160, Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

В силу вимог абзацу четвертого підпункту 8 пункту 4 цього Положення Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики , а саме: у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння): здійснює контроль за дотриманням вимог Законів України Про рекламу та Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення в межах наданих повноважень; здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

Згідно із підпунктом 22 пункту 6 цього Положення Головне управління має право складати в установлених законом випадках протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення і приймати за результатами розгляду рішення про накладення штрафів та застосування інших санкцій, передбачених законом.

Статтею 6 Закону України "Про рекламу" визначено, що мовою реклами є державна мова. Об`єкти права інтелектуальної власності у рекламі використовуються мовою, якою їм наданий правовий захист відповідно до законодавства про охорону прав інтелектуальної власності. Особливості використання у рекламі мов корінних народів і національних меншин України визначаються законом, що регулює порядок реалізації прав корінних народів, національних меншин України.

Згідно із частиною п`ятою статті 8 Закону України "Про рекламу" реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Відповідно до приписів частини першої статті 26 Закону України "Про рекламу" контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку).

Згідно з приписами частини другої цієї статті на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про рекламу" особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 27 Закону України "Про рекламу" відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: рекламодавці, винні зокрема у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.

Частиною п`ятою статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

Згідно з частиною шостою статті 27 Закону України "Про рекламу" за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації про вартість розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами, а також інформації, передбаченої частиною другою статті 26 цього Закону, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами частини сьомої статті 27 Закону України "Про рекламу" у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною одинадцятою статті 27 Закону України "Про рекламу" встановлено, що рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) врегульовано Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693.

Відповідно до пункту 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №693 /надалі Порядок №693/ за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Згідно з пунктами 18, 19, 20 Порядку №693 за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку. Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку. Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи встановила, що позивачем 17.08.2023 був складений протокол про порушення законодавства про рекламу (реклама розміщена російською мовою) №181 з додатками - фотографіями, розміщеними на фасаді магазину "ЕСО", за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 33 /а.с. 57-58/

Вимоги про необхідність подання документів, повідомлень про розгляд справи 12.09.2023, 17.10.2023, а також, докази надіслання протоколу, рішення про накладення штрафу направлялися позивачем ФОП ОСОБА_1 за адресами АДРЕСА_3 , та магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 " АДРЕСА_5 .

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 /а.с. 32-33/.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів зазначає, що доказів приналежності ФОП ОСОБА_1 до магазину "ЕКО" (власник, оренда, суборенда тощо) та до розповсюдженої на його фасаді реклами (рекламодавець, виробник реклами, розповсюджувач реклами тощо) ні, матеріали адміністративної справи, ні матеріали справи про порушення законодавства про рекламу - не містять.

З яких саме достовірних джерел уповноваженими особами позивача було встановлено, що саме ФОП ОСОБА_1 є розповсюджувачем, виробником реклами чи рекламодавцем позивачем не повідомлено. Жодних доказів на підтвердження цього ані до суду першої інстанції ані до суду апеляційної інстанції не надано.

Крім того, позивачем не доведено, що ФОП ОСОБА_1 має відношення до адрес АДРЕСА_3 , та магазин "ЕСО" вул. Європейська, 33, м. Полтава, 36000, за якими Держпродспоживслужба надсилала вимоги, протоколи, запрошення, рішення.

Відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у дусі визначеної Конституцією України демократичної та правової держави та з метою забезпечення права і закону, а також зобов`язання держави забезпечувати і захищати права, свободи чи законні інтереси людини і громадянина регулює Закон України "Про адміністративну процедуру".

Частиною шостою статті 32 Закону України "Про адміністративну процедуру" поштове відправлення надсилається поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення), за бажанням учасника адміністративного провадження, особи, яка сприяє розгляду справи, - кур`єром за додаткову плату, на адресу місця проживання (перебування), місцезнаходження відповідної особи або на іншу адресу, яку особа вказала для офіційного листування з нею.

Позивачем не виконано вимогу ухвали суду від 15.01.2024, якою, крім іншого, зобов`язано позивача надати суду у 15-денний строк з дня отримання ухвали докази повідомлення ФОП ОСОБА_1 за її зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання про необхідність подання документів, повідомлень про розгляд справи 12.09.2023, 17.10.2023, а також докази надіслання протоколу, рішення про накладення штрафу.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта щодо належності повідомлення особи про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу та взагалі про допущення нею порушення - направлення листів за адресою магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_5 ), пов`язаність якого з ФОП ОСОБА_1 взагалі ніяк не доведена та за адресою АДРЕСА_3 .

Крім того, основним видом діяльності відповідача є роздрібна торгівля м`ясом і м`ясними продуктами в спеціалізованих магазинах, що опосередковано не має жодного відношення до реклами соку ростків пшениці та ячменю.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не була повідомлена про необхідність надання документів, про розгляд справи, про накладення штрафів, через недотримання позивачем процедури розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (встановлення винної особи, належне повідомлення винної особи тощо). Отже, звернення до суду з позовом про стягнення штрафу з ФОП ОСОБА_1 , вина якої не встановлена - є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 року по справі № 440/19100/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 по справі № 440/19100/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський