Справа № 522/13281/24
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2024-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/200/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Ляшенком Андрієм Артуровичем, до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій просить: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 5438702 від 30.07.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 ; справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП закрити; стягнути з Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 605 грн. 60 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серія ОДП 5438702 від 30.07.2024 Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху ОМР в особі інспектора по паркуванню Рябініна С.М. на ОСОБА_1 було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за здійснення стоянки на тротуарі (не позначеному відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). ОСОБА_1 є власником легкового автомобілю «Тойота Камри», номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований її водієм ОСОБА_2 при повному заїзді на тротуар на перетині вулиць Грецької та Рішельєвської напроти будинку №24 близько чотирьох метрах від нього ближче до входу до магазину «Манго», який розташований на самому куті вказаних вулиць, що підтверджується фактичними даними із сайту carparking.omr.gov.ua Одеської міської ради, які є доказами у розумінні статті 251 КУпАП, у тому числі фотознімки місця розташування автомобілю. Підпунктами «Б» і «В» пункту 15.10 ПДР передбачено випадки заборони стоянки транспортних засобів на тротуарі. При цьому, підпункт «Б» передбачає заборону стоянки для усіх транспортних засобів незалежно від категорії. Проте передбачено, що стоянка забороняється на тротуарах за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. Отже, правило, передбачене підпунктом «Б» пункту 15.10 ПДР є загальною правовою нормою по відношенню до підпункту «В» пункту 15.10 ПДР, яка є спеціальною по відношенню до підпункту «Б» і за своєю суттю є виключенням із цього правила. ПДР дозволяють паркуватися легковим автомобілям та мотоциклам на тротуарах при відсутності спеціальних «дозволяючих» знаків. Проте головними вичерпними умовами для такого паркування є паркування на краю тротуару та залишення на тротуарі 2-х метрів для вільного руху пішоходів, що і було здійснено позивачем.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Зобов`язано Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради протягом 7 днів з дня отримання цієї ухвали подати до суду належним чином засвідчені копію постанови по справі про адміністративне правопорушення Серія ОДП № 5438702 від 30.07.2024, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї штраф у розмірі 340,00 грн, а також всіх документів, на підставі яких винесено вказану постанову (а.с. 29 - 30).

21.08.2024 від представника відповідача - Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на адресу суду надійшов, сформований 21.08.2024 в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради заперечує проти позову в повному обсязі; вважає доводи позивача про визнання постанови такою, що суперечить законодавству України та її скасування безпідставними та не обґрунтованими. Вказує, що посилання позивача на приписи підпункту «в» пункту 15.10 Правил дорожнього руху безпідставними, оскільки він регулює ситуації, у яких тротуар позначено відповідним дорожнім знаком, установленим з табличкою. Такого знаку на місці фіксації правопорушення встановлено не було. Таким чином, вважають, що дії інспектора з паркування Кострікова Г.В. з виявлення адміністративного правопорушення та винесення постанови про адміністративне стягнення є цілком правомірними і такими, що відповідають діючому законодавству, а дії позивача такими, що порушують ПДР України та передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею легкового автомобіля TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с. 15 16).

30 липня 2024 року інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Костріковим Г.В. було винесено постанову серії ОДП №5438702 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення на неї штрафу у розмірі 340 гривень.

Як слідує з вказаної постанови 30.07.2024 о 13:58 год. в м.Одеса на вул. Грецька, 24, водій транспортного засобу TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку на тротуарі (не позначеному відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками), чим порушив вимоги пункту 15.10 «б» Правил дорожнього руху (а.с. 13 14).

Відповідно до п.п. «б» п. 15.10 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року № 1306 (далі ПДР України) забороняється стоянка транспортних засобів; на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками)

Відповідно до підпункту «в» пункту 15.10 Правил дорожнього руху стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами частини 1 статті 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Стаття 279-1 КУпАП визначає особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

У відповідності до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 279-1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до матеріалів справи, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, до суду було надано фотознімки згідно з якими належний позивачу транспортний засіб здійснив стоянку на тротуарі.

З фотознімків також слідує, що вказаний автомобіль не був припаркований у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці, як то передбачено п. 15.6 ПДР України.

Позивач обґрунтовує правомірність здійснення стоянки на тротуарі посиланням на п.п. «в» п. 15.10 ПДР України, який визначає, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, відтак вважає, що відсутній факт порушення Правил дорожнього руху, як і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КупАП України.

За диспозицією п.п. «в» п. 15.10 ПДР України краєм тротуару є зовнішній бік тротуару, що знаходиться біля дорожньої полоси для руху транспортних засобів. Паркування автомобілів на краю тротуару із залишенням по внутрішній його стороні 2 метрів для вільного руху пішоходів передбачає уникнення руху транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки по тротуару та убезпечення тим самим пішоходів, забезпечення їм вільного руху тротуаром.

Тротуар-це елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном (п. 1.10.ПДР). Це спеціалізована, виділена саме для пішоходів інженерна споруда, де вони можуть почувати себе безпечно. В окремих місцях, де вимагають того правила безпеки руху, тротуар огороджується огорожею. Тротуар є також елементом розміщення дорожніх знаків, світлофорів, інших інженерних пристроїв для забезпечення безпеки руху.

Стоянку здійснено безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, що спростовує доводи позивачки щодо дотримання пп. «в» п. 15.10 ПДР України.

Пунктом 11.13 ПДР визначено, що забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

В той же час, з наявних у справі матеріалів фотофіксації установлено, що належний позивачу транспортний засіб припаркований на відрізку тротуару, який відмежований від дороги відповідними стовпчиками, а тому для здійснення паркування автомобіль позивачки здійснив рух безпосередньо по тротуару, чим фактично створив загрозу життю та здоров`ю пішоходів, які рухалися вздовж тротуару.

Автомобіль позивачки не був поставлений способом часткового виїзду на тротуар передньою або боковою частиною, а повністю перебував на тротуарі.

Отже, належний позивачці припаркований автомобіль не на краю тротуару, що примикає до проїзної частини, а безпосередньо на тротуарі, в місці, яке не позначено відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками, є порушенням вимоги п.15.10 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, здійснивши стоянку транспортного засобу на тротуарі не біля краю проїзної частини дороги, водій не підпадає під виключення з заборони, а відтак порушує правила зупинки та стоянки, визначені в ПДР.

До того ж, для паркування в даному місці автомобіля позивачки однозначно не уникає руху транспортного засобу - джерела підвищеної небезпеки по тротуару та не убезпечує тим самим пішоходів, не забезпечивши вільного руху тротуаром, як того вимагає п.11.13 Правил дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, як визначено у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 в справі №463/1352/16, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим.

За нормами ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що ним доведено належними та допустимими доказами факт дотримання ним процедури притягнення до адміністративної відповідальності та факт скоєння адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 139, 242-246, 250, 272, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Юлія КОВТУН