Справа № 160/27902/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з вищезазначеною позовною заявою.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач з 27.08.1998 р. по 26.06.2024 р. проходив службу в ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)", остання його посада начальник відділу по контролю за виконанням судових рішень, має спеціальне звання - майор внутрішньої служби. Позивач вважає, що відповідачем не в повному обсязі нарахована та не в повному обсязі виплачена йому додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", а також не нарахована та не виплачена і в день звільнення грошова компенсація за належні до видачі предмети речового майна у сумі 26 651,95 грн. За таких обставин, позивач просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому в день звільнення додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 за період з 11.03.2022 року по 18.07.2022 року із розрахунку 30 000 грн. на місяць;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 за період з 11.03.2022 року по 18.07.2022 року, із розрахунку 30 000 грн. на місяць, з врахуванням фактично виплачених сум;
- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому в день звільнення додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 за період з 19.07.2022 року по 17.10.2022 року із розрахунку 30 000 грн. на місяць відповідно до відпрацьованого часу;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому додаткової винагороди в розмірі, що передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 за період з 19.07.2022 року по 17.10.2022 року, із розрахунку 30 000 грн. на місяць відповідно відпрацьованого часу;
- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому в день звільнення грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 21 637,56 грн., передбаченої постановою КМУ № 578 від 14.08.2013 року;
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 21 637,56 грн., передбаченої постановою КМУ від 14.08.2013 року № 578.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою було витребувано від відповідача документи, що підтверджують нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року.
15.11.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" було здійснено виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, відповідно табелів обліку робочого часу, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу). На виконання вимог постанови № 168 та враховуючи роз`яснення начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції у листах № 3.3-1386/Е від 23.05.2022 р., начальником ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" було видано наказ № 76/ОС-22 від 26.05.2022 "Про виплату додаткової грошової винагороди за несення служби під час воєнного стану особам рядового і начальницького складу у травні місяці 2022 року". Відповідно до якого, позивачу було нараховано додаткову винагороду в наступних розмірах: за період з 11.03.2022 року по 31.03.2022 року - 5 646,20 грн. (за 140 годин несення служби) та з 01.04.2022 року по 25.04.2022 року - 7 000,56 грн. (за 168 годин несення служби).
В серпні 2022 року МЮУ виділено фінансування для забезпечення виплат додаткової винагороди за період з 26.04.2022 р. по 31.05.2022 р. Відповідно до отриманого додаткового фінансування та на виконання постанови № 168 начальником ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" було видано наказ №122/ОС-22 від 17.08.2022 р. "Про виплату додаткової грошової винагороди за несення служби під час воєнного стану особам рядового і начальницького складу у серпні місяці 2022 року". Відповідно до якого, позивачу було нараховано додаткову винагороду в наступних розмірах: за період з 26.04.2022 року по 30.04.2022 року - 2 083,50 грн. (за 50 годин несення служби) та з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року - 10 566,46 грн. (за 262 годин несення служби). Заборгованості з виплати вказаних коштів немає. Крім того, позивачу грошова компенсація за належні до отримання предмети речового майна особистого користування могла бути нарахована не раніше дати звільнення 26.06.2024 року за наявності в установі таких підстав: наказ про звільнення, заява про виплату грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування та довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно із додатком 7. Таким чином, грошова компенсація за належні до видачі предмети речового майна, передбачена постановою КМУ від 14.08.2013 року № 578, не могла бути виплачена саме в день звільнення, оскільки її виплата потребує дотримання визначеної процедури. На підставі наведеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
До суду 28.11.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що доводи відповідача у відзиві є такими, що не відповідають дійсності, оскільки відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 відповідач був зобов`язаний здійснити нарахування та виплату йому додаткової винагороди в розмірі із розрахунку 30 000 грн., а не погодинно. Крім того, відповідачем не здійснено виплату йому компенсації за належні до видачі предмети речового майна, а відсутність бюджетного фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у нього права на отримання в день звільнення виплат, передбачених законодавством та не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та у відповіді на відзив, враховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що позивач з 27.08.1998 року по 26.06.2024 року проходив службу в Державній установі "Криворізька виправна колонія (№80)", остання посада начальник відділу по контролю за виконання судових рішень, спеціальне звання - майор внутрішньої служби.
Відповідно до повідомлення при звільненні №11/24 від 26.06.2024 року позивачу нараховано 69 582,59 грн., з них: оклад - 4 888 грн., звання - 1 161,33 грн., вислуга років - 3 024,67 грн. (50%), особливі умови - 4 537 грн. (50%), компенсація 10 614,29 грн. (100%), премія за травень 2024 року 180% - 10 152 грн., премія за червень 2024 року 180% - 8 798,40 грн., премія за службу в нічний період за червень - 169,20 грн., матеріальна допомога на оздоровлення - 26 237,70 грн., утримано 69 582,59 грн., з них: виплати - 57 494,10 грн., податок на прибуток - 10 614,29 грн., військовий збір - 884,52 грн., профспілковий внесок - 589,68 грн.
10.10.2024 року позивач отримав від відповідача довідку №2 від 04.10.2024 року про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна. Згідно із довідкою компенсація становить 26 651,95 грн.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу згідно із постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" було здійснену виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, відповідно табелів обліку робочого часу, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу).
Відповідно до витягу з наказу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" №76/ОС-22 від 26.05.2022 року "Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у травні місяці 2022 року" наказано, за час несення служби в період з 11 березня по 25 квітня 2022 року особам рядового і начальницького складу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" здійснити виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі, який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, відповідно табелів обліку робочого часу, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу) та згідно з додатком до наказу.
Відповідно до витягу з наказу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" №122/ОС-22 від 17.08.2022 року "Про виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу у серпні місяці 2022 року" наказано, здійснити виплату додаткової винагороди за несення служби під час дії воєнного стану у розмірі, який визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби в період з 26 квітня по 31 травні 2022 року особам рядового і начальницького складу ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" відповідно табелів обліку робочого часу та додатку до наказу.
Таким чином, на виконання вимог постанови №168 та враховуючи роз`яснення начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (листи №3.3-1386/Е від 23.05.2022 та №3.3-2025/Е від 15.08.2022), начальником ДУ "Криворізька виправна колонія (№80)" було видано наказ №76/ОС-22 від 26.05.2022 р. та наказ №122/ОС-22 від 17.08.2022 р., та позивачу були виплачені наступні суми:
- відповідно до наказу №76/ОС-22 від 26.05.2022 р. нараховано та виплачено додатково винагороди за період з 11.03.2022 р. по 25.04.2022 р. у розмірі 12 646,76 грн.;
- відповідно до наказу №122/ОС-22 від 17.08.2022 р. нараховано та виплачено додаткової винагороди за період з 26.04.2022 р. по 31.05.2022 р. в розмірі 12 649,96 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 р. №2713-IV (далі - Закон №2713-IV).
Частиною першої статті 14 Закону №2713-IV передбачено, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
Відповідно до частини другої статті 23 Закону №2713-IV умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
Згідно із частиною п`ятою статті 23 Закону №2713-IV на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2, 3 постанови КМУ від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 р. № 925/5, яким передбачено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
При виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
У пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Постановою КМУ від 22.03.2023 року № 350 внесені зміни до пункту 1 постанови №168, доповнивши абзац перший після слів "та поліцейським" словами ", а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка".
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 року №793 внесені, зокрема, такі зміни до постанови №168:
- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";
- пункт 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: "Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення";
- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, до яких відноситься позивач, мають право на додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.
Верховним Судом в рішенні від 06.04.2023 року у зразковій справі № 260/3564/22 (Пз/990/4/22), залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року, викладений наступний висновок:
- вказані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права особи на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. на місяць, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 168 у первинній редакції, тому суд відхиляє доводи позивача щодо недопустимості застосування постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 для вирішення цього спору.
Відтак, у справі № 260/3564/22 Верховним Судом та Великою Палатою Верховного Суду сформульовано висновок, що виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. на місяць відповідно до постанови № 168 залежить від пропорційності відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 11 березня по 31 травня 2022 року відпрацював повний період робочого часу, що дає йому право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. за відповідний відпрацьований період.
Посилання відповідача про правомірність обрахунку розміру додаткової винагороди з прив`язкою до відпрацьованих годин за добу не відповідають правовому висновку, викладеному Верховним Судом та Великою Палатою Верховного Суду в справі № 260/3564/22, який має враховуватися судами відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.
З огляду на зазначене, позивач має право на отримання спірної додаткової винагороди за період з 11 березня по 31 травня 2022 року.
Стосовно питання наявності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди за період з 19 липня по 17 жовтня 2022 року, суд вказує на таке.
Постановою КМУ від 01.07.2022 року № 754 "Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168" внесено зміни до постанови № 168, відповідно до яких слова "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" замінено словами "які несуть службу в органах і установах Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)".
Ця постанова набрала чинності з 01 червня 2022 року.
Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, в цьому переліку (з першої до останньої редакції) територіальна громада міста Кривий Ріг відсутня.
Відтак, право позивача на одержання додаткової винагороди в часовому проміжку звужується до 01 червня 2022 року, оскільки з цього часу законодавець пов`язує право на отримання додаткової винагороди особам, які несуть службу у кримінально-виконавчій службі, із несенням служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), тоді як Криворізька міська територіальна громада не входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу в день звільнення грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, передбаченої постановою КМУ від 14.08.2013 року № 578 та здійснення нарахування та виплати цієї грошової компенсації, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.27 постанови № 578, під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна.
Розмір грошової компенсації за неотримане речове майно визначається пропорційно часу, що минув з моменту виникнення права на отримання речового майна, до дати звільнення із служби (не враховуючи місяць звільнення).
З матеріалів справи вбачається, що згідно із довідкою Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" №2 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, позивачу було нарахована компенсація, яка становить 26 651,95 грн. Тому відповідачем були вчинені дії щодо нарахування на день звільнення позивача грошової компенсації, у зв`язку з чим заявлена позовна вимога стосовно протиправності його дій не підлягає задоволенню.
Проте, як стверджує позивач та не заперечується відповідачем, на час розгляду справи, компенсація за належні до видачі предмети речового майна у сумі 26 651,95 грн. залишається не виплаченою, а тому належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 26 651,95 грн., передбаченої постановою КМУ від 14.08.2013 року № 578.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Оскільки предметом спору є встановлення права позивача на виплату щомісячної додаткової винагороди, яка входить до його грошового забезпечення, то в силу п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", він звільнений від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою КМУ 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядової начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 30 000 грн. пропорційно фактично відпрацьованій нормі робочого часу за період з 11.03.2022 р. по 31.05.2022 р. згідно із табелем обліку робочого часу.
Визнати протиправними дії Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" щодо не виплати ОСОБА_1 в день звільнення грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 26 651,95 грн., передбаченої постановою КМУ від 14.08.2013 року№ 578.
Зобов`язати Державну установу "Криворізька виправна колонія (№80)" здійснити виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 26 651,95 грн., передбаченої постановою КМУ від 14.08.2013 року №578.
У задоволенні решти частини позовної заяви - відмовити.
Судовий збір не стягується.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма