Справа № 420/24698/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/24698/24

Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В. Місце ухвалення рішення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо не зарахування до її - ОСОБА_1 , страхового стажу періодів роботи з 06.04.1983 по 11.03.1991 у Промисловому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе та з 01.08.2006 по 29.06.2007 у ВАТ Херсонські комбайни згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 04.04.1983;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати їй - ОСОБА_1 , до страхового стажу періоди роботи з 06.04.1983 по 11.03.1991 в Промисловому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе та з 01.08.2006 по 29.06.2007 у ВАТ Херсонські комбайни згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 04.04.1983 та здійснити перерахунок пенсії з врахуванням вказаного стажу з дати виникнення права на пенсію з 22.02.2024 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 22.02.2024 року їй було призначено пенсію за віком. ГУ ПФУ листом від 27.05.2024 року №16326-14707/С-02/8-1500/24 повідомило, що до її страхового стажу не зараховано період роботи з 06.04.1983 по 11.03.1991 у виробничому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. Орджонікідзе, оскільки запис в трудовій книжці від 04.04.1983 серії НОМЕР_1 завірено нечитабельною печаткою.

Позивачка зазначила, що період роботи з 06.04.1983 по 11.03.1991 чітко зазначений у трудовій книжці, запис про звільнення засвідчений печаткою, відбиток якої майже не видно, однак наявний запис про посадову особу, що його здійснила із зазначенням посади, прізвища та імені, підпису.

Крім того, позивачка вказує, що період роботи в Севастопольському морському заводі ім. С. Орджонікідзе з 06.04.1983 по 11.03.1991 підтверджується довідкою №012-174 від 16.05.2023р., виданою Акціонерним товариством Севастопольський морський завод імені Серго Орджонікідзе, який окупаційною владою проголошений правонаступником держателя архівів колишнього Севастопольського морського заводу ім. С. Орджонікідзе.

Також листом від 19.07.2024 року №20886-19542/С-02/8-1500/24 ГУ ПФУ повідомило, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.08.2006 по 01.07.2007 згідно запису в трудовій книжці, оскільки відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб про сплату страхових внесків. Позивачка зазначила, що записи у трудовій книжці за період роботи з 01.08.2006 по 29.06.2007 внесено відповідно до вимог законодавства та не підлягають сумніву. Однак несплата підприємством страхових внесків, які роботодавець попередньо відрахував із заробітної плати працівника, не може бути підставою для позбавлення його права на отримання соціальних гарантій.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не врахування під час призначення 22.02.2024 року ОСОБА_1 пенсії за віком до страхового стажу періодів роботи з 06.04.1983 по 11.03.1991 у Промисловому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе та з 01.08.2006 по 29.06.2007 у ВАТ Херсонські комбайни.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 06.04.1983 по 11.03.1991 у Промисловому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. С.Орджонікідзе, з 01.08.2006 по 29.06.2007 у ВАТ Херсонські комбайни та перерахувати пенсію за віком з 22.02.2024 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В своїй скарзі апелянт посилається на ті ж обставини щодо неможливості зарахування до стажу позивача певних періодів роботи, що й у оскаржуваному рішенні пенсійного органу та відзиві на позов, вказуючи, що до страхового стажу Позивача не зараховано період роботи з 06.04.1983 по 11.03.1991 у Промисловому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе, оскільки у трудовій книжці НОМЕР_1 нечитабельна печатка підприємства при звільненні з роботи. Також до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.08.2006 по 29.06.2007 у ВАТ «Херсонські комбайни», оскільки згідно відомостям з Державного реєстру застрахованих осіб за цей період відсутня сплата страхових внесків. Вказані обставини суперечать вимогам Порядку №637, п. 2.1. Порядку №22-1, ст. 24, 26, 40, 41 Закону №1058. Інші документи, які підтверджують ці обставини не надано

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

22.02.2024 року позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується копією призначення пенсії.

Позивачка звернулась до відповідача із зверненням, на яке ГУ ПФУ листом від 27.05.2024 №16326-14707/С-02/8-1500/24 повідомило, що вона отримує пенсію обчислену як працюючій особі при страховому стажі 32 роки 6 місяців (враховано по 31.08.2023) та до страхового стажу не зараховано період роботи з 06.04.1983 по 11.03.1991 у виробничому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. Орджонікідзе, оскільки запис в трудовій книжці від 04.04.1983 серії НОМЕР_1 завірено нечитабельною печаткою.

Позивачка повторно звернувся до відповідача із зверненням, на яке ГУ ПФУ листом від 19.07.2024 №20886-19542/С-02/8-1500/24 повідомило, що до страхового стажу також не зараховано період роботи з 01.08.2006 по 01.07.2007 згідно запису в трудовій книжці від 04.12.1983 серії НОМЕР_1 , оскільки відсутні відомості в реєстрі застрахованих осіб про сплату страхових внесків.

ОСОБА_1 , вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи з 06.04.1983 по 11.03.1991 та з 01.08.2006 по 29.06.2007, звернулась до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком, а тому прийшов до висновку, що період роботи позивачки з 06.04.1983 по 11.03.1991, отже підлягає зарахуванню до страхового стажу

При цьому вказав, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, відповідно несплата страхових внесків страхувальником не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи, підтверджених даними трудової книжки, а тому прийшов до висновку, що період роботи з 01.08.2006 по 29.06.2007 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивачки для обчислення розміру пенсії за віком.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України Про недержавне пенсійне забезпечення, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно ст. 5 Закону №1058-IV, він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Пунктом 16 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться у системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше (абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз. 1 ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

За абз. 2 частини першої статті 26 Закону №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

За частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення(перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Так, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що до страхового стажу не зараховано наступні періоди роботи: - з 06.04.1983 по 11.03.1991, оскільки запис про звільнення засвідчено нечитабельною печаткою; - з 01.08.2006 по 29.06.2007, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не зарахував до страхового стажу позивача період з 06.04.1983 по 11.03.1991, оскільки запис про звільнення засвідчено нечитабельною печаткою.

Станом на час внесення записів щодо спірних періодів роботи позивача загальний порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях затвердженою постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 (далі - Інструкція № 162), яка втратила чинність на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993. З 29.07.1993 року по сьогодні діє Інструкція №58.

Відповідно до п.1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Пунктом 2.1. Інструкції №162 встановлено, що заповнення трудових книжок і вкладишів до них виробляється на мові союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округу, на території яких розташоване дане підприємство, установа, організація, і офіційною мовою СРСР.

Відповідно п. 2.11. Інструкції №162 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом засвідчує правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно з абз. 1 п. 4.1. Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Як вбачається з матеріалів справи, в трудовій книжці НОМЕР_1 містяться записи №2-6, згідно яких вона працювала з 06.04.1983 по 11.03.1991 у Промисловому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе, що внесені на підставі наказів, підписані уповноваженою особою та завірені печаткою підприємства, яка відображена нечітко.

З даного приводу апеляційний суд враховує сталу правову позицію Верховного Суду, яку, у тому числі, викладено в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Відповідно вказаної позиції суду касаційної інстанції, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Відповідно пункту 4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року №301 (далі - Постанова №301) відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив правову позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Згідно із висновком Верховного Суду, який викладено у постанові від 04.07.2023 у справі №580/4012/19, витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу, тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці (пільговій довідці) відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Отже, з урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що відображення в трудовій книжці позивачки нечіткого відтиску печатки роботодавця при звільненні працівника, не може позбавити її права на гарантоване Державою належне пенсійне забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав - певних недоліків трудової книжки.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у справі № 580/4012/19 від 04.07.2023 року.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитись із висновком пенсійного органу про відсутність у позивача права на зарахування певних періодів роботи через дефектність трудової книжки, оскільки такий її недолік не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливає на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Колегія суддів наголошує, що трудова книжка містить інформацію про трудовий стаж з відповідними записами про роботу позивача, а також містить посилання на відповідні накази, на підставі яких зроблено записи про прийняття позивача на роботу та звільнення з роботи.

Крім того, у записи трудовій книжці НОМЕР_1 не містять будь-яких виправлень, суперечностей із датами призначення та звільнення робітника з посади.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що записи в трудовій книжці НОМЕР_1 , були визнані недостовірними, відповідачами, суб`єктами владних повноважень, суду як першої так і апеляційної інстанції не надано.

При цьому, колегія суддів враховує, що в досліджуваній ситуації органом Пенсійного фонду не доведено, що він скористався своїм правом на витребування додаткових документів з метою перевірки відомостей трудової книжки позивачки.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що трудовою книжкою серії НОМЕР_1 підтверджується період роботи позивачки з 06.04.1983 по 11.03.1991, отже підлягає зарахуванню до страхового стажу, а доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.

Щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.08.2006 по 29.06.2007 у ВАТ Херсонські комбайни через відсутність відомостей в реєстрі застрахованих осіб про сплату страхових внесків, то колегія суддів зазначає наступне.

Приписами статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

Страхові внески є умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 04.04.1983року, позивачка з 01.08.2006 по 29.06.2007 працювала у ВАТ Херсонські комбайни.

У досліджуваній ситуації органом Пенсійного фонду зазначає про те, що в системі персоніфікованого обліку немає даних про сплату страхових внесків.

Однак, апеляційний суд вказує, що відсутність в системі персоніфікованого обліку відомостей про сплату страхових внесків, які повинен сплатити роботодавець, не позбавляє права на зарахування періодів роботи до трудового стажу працівника.

Під час розгляду даної справи колегія суддів враховує численну та усталену практику Верховного Суду (постанови від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 09.10.2020 у справі №341/460/17, від 30.12.2021 у справі №348/1249/17 та від 11.10.2023 по справі №340/1454/21, згідно із якою відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії. Працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Відтак, відсутність в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховано особу даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період роботи позивача з 01.08.2006 по 29.06.2007, за наявності в трудовій книжці відповідних записів про зазначені періоди роботи, не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування вказаних періодів до страхового стажу та законодавчо передбаченою підставою для позбавлення позивачки права на зарахування спірного періоду роботи до трудового стажу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи ж апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 грудня 2024 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова