Справа № 546/1267/24
Суддя: Зіненко Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 546/1267/24
номер провадження 2-а/546/20/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бітюков Вадим Володимирович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

установив:

10 грудня 2024 року до Решетилівського районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бітюков В.В., з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на ті обставини, що 11 листопада 2024 року о 07 год. 15 хв. працівниками поліції було супроводжено ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він не мав при собі військово-облікового документа. Того ж дня, 11 листопада 2024 року стосовно позивача працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. 14 листопада 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Копію постанови № 4741 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав 01 грудня 2024 року.

Позивач не погоджується з постановою № 4741, оскільки під час перевірки працівниками поліції військово-облікових документів ОСОБА_1 надав електронний військово-обліковий документ з додатку Резерв+. Дані позивач оновив вчасно, а саме: вперше 09 липня 2024 року. З 18 червня 2024 року в Україні діє електронний військово-обліковий документ з додатку «Резерв+», про що додатково було зазначено Міністерством оборони України. Електронний військово-обліковий документ має таку ж саму юридичну силу, як і паперовий військово-обліковий документ, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 559 від 16 травня 2024 року. Єдиною підставою для не підтвердження військово-облікового документа в електронній формі є непридатність QR-коду для зчитування технічними засобами.

Також, представник позивача зазначив, що відповідачем не вказано обґрунтованих доказів вчинення адміністративного правопорушення, які могли б спростувати чи підтвердити адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Відповідачем не надано доказів, що саме начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто справу, а не лише формально підписано постанова. Зокрема, оскаржувана постанова не містить виклад обставин та суті адміністративного правопорушення, відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи. Зокрема, матеріали справи не містять у собі будь-яких доказів. Також, позивачу не було направлено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 з дотриманням вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації.

Посилаючись на вищезазначені обставини та практику Верховного Суду, представник позивача просив скасувати спірну постанову та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді від 11 грудня 2024 року у справі відкрите провадження та призначене судове засідання на 19 грудня 2024 року, яке було відкладене на 24 грудня 2024 року, у зв`язку з перебуванням головуючого суду у нарадчій кімнаті у справі № 546/959/24.

У судове засідання 24 грудня 2024 року учасники процесу не з`явилися.

20 грудня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні (а.с. 67).

Сторона відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с. 66).

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Фактичні обставини справи, установлені судом

Судом установлено, що відповідно до копії протоколу № 4741 про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2024 року, 11 листопада 2024 року о 07 годині 15 хвили ОСОБА_1 був супроводжений до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками Національної поліції України, який порушив абз. 2 п.п. 101 п. 1 додатку 2 до Порядку, Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, а саме: не мав при собі військово-облікового документа. Відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ i організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час i частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє i до тепер, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП (а.с. 13-14).

Постановою № 4741 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП від 14 листопада 2024 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 на ОСОБА_1 було накладено штраф у сумі 17000,00 грн (а.с. 17-18).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено.

Таку правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» Верховний Суд сформулював у постановах від 11.04.2019 (провадження № 51-9182км 18), від 14.02.2018 (провадження № 61-4157св18 та № 61-3951св18), від 20.02.2018 (провадження № 61-4255св18), від 25.04.2018 (провадження № 61-1664св17), від 21.02.2019 (провадження № 51-7411км 18).

24 лютого 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації передбачені статтею 22 Закону України № 3543 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543).

Так, частина 6 статті 22 Закону № 3543 передбачає, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому, в даній статті унормовано, що вимоги, зазначені у частині 6 статті 22, стосовно проведення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи поліцейським фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17 липня 2024 року, згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX .

Санкцією частини 1 статті 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Згідно частини 3 цієї статті, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо доводів представника позивача, що застосунок «Резерв+» є мобільним застосунком через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, суд зазначає наступне.

За правилами пункту 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 559 від 16 травня 2024 року (далі Порядок № 559), військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Відповідно до вимог пунктів 6-7 Порядку № 559, військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами:

- електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка;

- Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони;

- Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).

Військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку.

У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду (далі - QR-код військово-облікового документа).

За правилами пункту 8-1 Порядку № 559, QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 559, військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1951 від 16 березня 2017 року, електронний кабінет це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Аналіз викладених норм законодавства дає суду підстави дійти висновку, що застосунок «Резерв+» є тим мобільним застосунком через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом.

За таких обставин, пред`явлення мобільного додатку «Резерв+» є виконанням військовозобов`язаним вимог частини 6 статті 22 Закону № 3543.

Таким чином, відповідачем не були спростовані обставини, що 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 не пред`явив представнику поліції та представнику ІНФОРМАЦІЯ_2 електронний військово-обліковий документ, який був сформований за допомогою мобільного застосунку «Резерв+», адже уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський зобов`язані з 17 липня 2024 року здійснювати фото- та відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (фото або відеозаписом правопорушення).

Однак ІНФОРМАЦІЯ_3 не подав до суду жодних доказів непред`явлення ОСОБА_1 11 листопада 2024 року військово-облікового документу.

Крім того, положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У протоколі № 4741 про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , у графі «До протоколу додається» не зазначені докази, які додаються на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, хоча положеннями ст. 22 Закону України № 3543 зобов`язано проведення уповноваженими представниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи поліцейськими фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації. Крім того, постанова № 4741 не містить жодних посилань на докази, на основі яких було прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

У свою чергу щодо посилань представника позивача про те, що він не отримував повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 було затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 27 даного порядку визначено, що під час мобілізації громадяни викликаються з метою: до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Відповідно до пунктів 28 та 29 цього Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1). У повістці зазначаються: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку; мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; місце, день і час явки за викликом; підпис (кваліфікований електронний підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку, дата підпису; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

У той же час, як заявляє сам позивач ОСОБА_1 , 11 листопада 2024 року о 07 год. 15 хв. його було супроводжено до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутністю у нього військово-облікового документа. Про вказану обставину зазначено також у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові №4741.

Відповідно до положень статті 259 КУпАП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З огляду на наведені приписи закону, у даному випадку вручення повістки ОСОБА_1 не передбачено.

Щодо посилань представника позивача з приводу ненадання доказів, що саме начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто справу, суд зазначає, що у оскаржуваній постанові зазначено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 була розглянута справа про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Крім того, постанова містить підпис начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані обставини дають суду підстави вважати, що справа була розглянута саме начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , доказів зворотного суду не надано.

Щодо посилань представника позивача, що оскаржувана постанова не містить виклад обставин та суті адміністративного правопорушення, відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи, суд зазначає, що оскаржувана постанова містить вказані відомості у достатньому обсязі для кваліфікації дій особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17.

На думку суду, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належним чином. У свою чергу відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, жодних доказів, заяв чи клопотань до суду не надсилав.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вказаного вище, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі необхідно закрити.

Щодо судових витрат

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, у розмірі 605,60 грн необхідно стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 2, 3, 71, 72, 76, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст. 210, 245, 251, 254, 255, 280, 283 КУпАП, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бітюков Вадим Володимирович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову № 4741 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП від 14 листопада 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому копію рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача Бітюков Вадим Володимирович, адреса: вул. Герасима Кондратьєва, 25, оф. 202, м. Суми, 40000.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Ю.В. Зіненко