Справа № 380/18918/24
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ СУДУ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 рокусправа № 380/18918/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М. розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бофі" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Львівській області заява про відшкодування судових витрат, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бофі" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач 1), Державної податкової служби України (далі - відповідач 2), в якому просить:

- скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 27.06.2024 №11310343/38008048;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладу від 23.05.2024 №1;

- скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 09.07.2024 №11377336/38008048;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладу від 10.06.2024 №1.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27.06.2024 №11310343/38008048, від 09.07.2024 №11377336/38008048.

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 23.05.2024 №1; від 10.06.2024 №1, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Бофі" , датою їх подання на реєстрацію.

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бофі" судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бофі" судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

16.12.2024 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бофі" надійшла заява, в якій просить долучити докази в обґрунтування витрат позивача на правничу допомогу та стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду заява про розподіл судових витрат за правничу допомогу передана судді Морській Г.М. 16.12.2024.

Заява мотивована тим, що згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стверджує, що на виконання умов Договору про надання правової допомоги, для підтвердження обсягу наданої правової допомоги та фактичної вартості таких послуг складено Акт приймання-передачі наданих послуг від 18.07.2024 із зазначення детального опису робіт виконаних адвокатом, витраченого часу та вартості.

Згідно із ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, ним не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на те, що судове рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу ухвалюється в тому самому порядку, тобто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

При вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 Судом було висловлено правову позицію, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2018р. по справі № 826/856/18.

На підтвердження розміру та реальності понесення позивачем витрат на правничу допомогу, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бофі" подав до суду договір про надання правової допомоги від 02.09.2024 та акт приймання-передачі наданих послуг за Договором від 11.12.2024.

Необхідно зазначити, що нормами ст.139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що під час розгляду справи позивачем не заявлялось клопотання про те, що докази щодо розміру витрат на правничу допомогу будуть надані ним пізніше. У позовній заяві позивачем лише зазначено що попередній розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 4000,00 грн.

Згідно наданих представником позивача документів судом встановлено, що договір про надання правової допомоги між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бофі" та адвокатським об`єднанням «ПРОЛЕКС» був укладений 02.09.2024, яким визначено фіксовану суму гонорару адвоката.

Суд зауважує, що договір про надання правової допомоги не був наданий позивачем ані під час подання позовної заяви, ані протягом розгляду справи.

Враховуючи, що провадження у справі було відкрито 13.09.2024, а рішення прийняте 10.12.2024 (справа перебувала у провадженні майже 3 місяці), у позивача було об`єктивно достатньо часу для заявлення про намір подання доказів понесення ним витрат на правничу допомогу після винесення рішення, що є обов`язковою умовою згідно положень ст.139 КАС України.

Згідно із ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати та у резолютивній частині рішення зазначає про розподіл судових витрат.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У такому випадку суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, що за приписами КАС України виключає судові дебати. Разом з тим, як зазначалось судом вище, до вирішення справи по суті, а саме 10.12.2024 представником позивача не було подано до суду жодних клопотань про долучення до справи документів, які підтверджують витрати на правничу допомогу адвоката та клопотань про намір подати такі документи після ухвалення рішення у справі. Положення ж ст.252 КАС України не передбачають можливість надання стороною додаткових клопотань після ухвалення рішення по суті справи.

З огляду на викладене, суд відмовляє позивачу у задоволенні заяви про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бофі" у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяМорська Галина Михайлівна