Справа № 160/27132/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_7 з розрахунку 30 000 грн. на місяць пропорційно часу виконання ним таких завдань за період з 01.12.2023 р. по 12.02.2024 р., та з 16.02.2024 р. по 09.05.2024 року;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду на період дії воєнного стану у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_7 з розрахунку 30 000 грн. на місяць пропорційно часу виконання ним таких завдань за період з 01.12.2023 р. по 12.02.2024 р., та з 16.02.2024 р. по 09.05.2024 р. у загальній сумі 155 606,23 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що протягом спірного періоду він виконував бойові (спеціальні) завдання, визначені Переліком бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_8 з розрахунку 30 000 грн. на місяць, затвердженого ІНФОРМАЦІЯ_9 від 20.11.2023 р. НОМЕР_7. Однак, належної йому додаткової винагороди за цей період не отримав. Так, не нарахування та невиплата відповідачем вказаної грошової винагороди на підставі службових листів начальника штабу заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 є протиправними, оскільки такі листи не можуть вважатися актами, які затверджено ІНФОРМАЦІЯ_22 ЗСУ, а є лише службовою кореспонденцією, яка носить лише роз`яснювальний, інформаційний або рекомендаційний характер та не спричиняє для посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 будь-яких негативних наслідків. Зазначені обставини й стали підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
На виконання вимог ухвали суду відповідачем 29.10.2024 року подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", розділом XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_10 та деяким іншим особам, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_11 від 07.06.2018 р. № 260 та здійснюється на підставі наказів командирів військових частин. Відповідно до пунктів 2.8.1.3. та 2.1.6. Інструкції з діловодства у ІНФОРМАЦІЯ_12, затвердженою наказом ІНФОРМАЦІЯ_13 від 31.01.2024 р. №40, визначено, що накази (директиви, розпорядження) розробляються за рішенням командира (керівника) військової частини (установи) для вирішення необхідних питань, усунення можливих невідповідностей у чинних наказах, уникнення великої кількості наказів з одного й того самого питання або в ініціативному порядку з відповідним обґрунтуванням. Вибір виду документа, призначеного для документування управлінської інформації (наказ, директива, розпорядження, рішення, протокол тощо), зумовлюється повноваженнями військової частини (установи), компетенцією посадової особи та порядком прийняття управлінського рішення (на підставі єдиноначальності або колегіальності).
Однак відповідач зауважив, що листами начальника штабу заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 наказано командиру ВЧ НОМЕР_1 здійснювати нарахування та виплату вказаної винагороди за виконання бойових завдань, передбачених Переліком, які відповідають завданням та функціям, покладених на ІНФОРМАЦІЯ_16 Законом України "Про ІНФОРМАЦІЯ_16 у ІНФОРМАЦІЯ_12" та вказано вичерпний перелік відповідних бойових завдань, а тому відповідач протиправної бездіяльності відносно позивача не допустив. Також, відповідач вказав, що строк звернення до суду є пропущеним, оскільки позовні вимоги заявлено за період з 01.12.2023 р. по 12.02.2024 р., та з 16.02.2024 р. по 09.05.2024 р., однак при цьому подання позовної заяви відбулось за межами тримісячного строку. За таких обставин, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 20.06.2013 року проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_12.
Відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.04.2016 р. №2 майора ОСОБА_1 , призначеного наказом першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 від 04.04.2016 року №95 на посаду помічника начальника управління з фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25.04.2016 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, і наказано вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 1 150 грн. на місяць, шпк «майор».
Відповідно ІНФОРМАЦІЯ_29 ІНФОРМАЦІЯ_4 " бойових розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_15 " від 11.02.2023 р. НОМЕР_6 командиру ВЧ НОМЕР_1 було визначено з 10.06.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_39, з метою ІНФОРМАЦІЯ_40, ІНФОРМАЦІЯ_41 «Про ІНФОРМАЦІЯ_16 у ІНФОРМАЦІЯ_12».
Відповідно ІНФОРМАЦІЯ_29 ІНФОРМАЦІЯ_4 " від 22.12.2023 р. НОМЕР_5 командиру ВЧ НОМЕР_1 було визначено ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_4 ":
- ІНФОРМАЦІЯ_30, ІНФОРМАЦІЯ_31 ІНФОРМАЦІЯ_32;
- ІНФОРМАЦІЯ_33 ІНФОРМАЦІЯ_34 ІНФОРМАЦІЯ_35 ІНФОРМАЦІЯ_36, ІНФОРМАЦІЯ_37 ІНФОРМАЦІЯ_38 ІНФОРМАЦІЯ_10, заяв та скарг).
Відповідно ІНФОРМАЦІЯ_29 ІНФОРМАЦІЯ_4 " від 12.01.2024 р. № БР-ОСУВ/ОГ/190дск/п командиру ВЧ НОМЕР_1 було визначено АДРЕСА_1 " ІНФОРМАЦІЯ_4 " з 12.01.2024 р.:
- ІНФОРМАЦІЯ_42, ІНФОРМАЦІЯ_43
- ІНФОРМАЦІЯ_44 ІНФОРМАЦІЯ_45 особою дій ІНФОРМАЦІЯ_46, заяв, ІНФОРМАЦІЯ_47 ІНФОРМАЦІЯ_10 у ІНФОРМАЦІЯ_48; ІНФОРМАЦІЯ_49 щодо ІНФОРМАЦІЯ_50 в ІНФОРМАЦІЯ_51.
16.01.2024 року на адресу ВЧ НОМЕР_1 надійшов службовий лист тимчасово-виконуючого обов`язки начальника штабу - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16.01.2024 за №306/фес/398, в якому було визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування ІНФОРМАЦІЯ_52, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник ІНФОРМАЦІЯ_17 у ІНФОРМАЦІЯ_12 - начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_53 НОМЕР_1 :
- здійснювати нарахування та виплату додаткової винагороди за виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_7, визначених Переліком бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_8 з розрахунку 30 000 гривень на місяць, затвердженого ІНФОРМАЦІЯ_9 від 20.11.2023 р. № 3263/дск, та які відповідають завданням та функціям, покладених на ІНФОРМАЦІЯ_16 Законом України "Про ІНФОРМАЦІЯ_16 у ІНФОРМАЦІЯ_12", а саме щодо:
- ІНФОРМАЦІЯ_55 ІНФОРМАЦІЯ_56;
- ІНФОРМАЦІЯ_57 навантаження (розвантаження) ІНФОРМАЦІЯ_59);
- призупинити тимчасово, до окремого розпорядження, на період роботи робочої групи ІНФОРМАЦІЯ_6 нарахування та виплату додаткової винагороди за виконання інших бойових (спеціальних) завдань у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_7, визначених Переліком бойових (спеціальних) завдань, за виконання яких здійснюється виплата військовослужбовцям додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_8 з розрахунку 30 000 гривень на місяць, затвердженого ІНФОРМАЦІЯ_9 від 20.11.2023 р. № 3263/дск.
Службовим листом начальник штабу - заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.01.2024 р. №306/фес/760 визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування ІНФОРМАЦІЯ_52, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник ІНФОРМАЦІЯ_17 у ІНФОРМАЦІЯ_12 - начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 наказав командиру ВЧ НОМЕР_1 :
- ІНФОРМАЦІЯ_55 ІНФОРМАЦІЯ_56;
- ІНФОРМАЦІЯ_57 навантаження (розвантаження) ІНФОРМАЦІЯ_58 медичних закладів);
Відповідно до службового листа начальника штабу - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01.02.2024 р. №306/фес/816 визначено, що з метою забезпечення ефективного функціонування ІНФОРМАЦІЯ_52, уникнення ризиків переплат грошового забезпечення начальник ІНФОРМАЦІЯ_17 у ІНФОРМАЦІЯ_12 - начальник ІНФОРМАЦІЯ_17 у ІНФОРМАЦІЯ_12 - начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 наказав командиру ВЧ НОМЕР_1 здійснювати нарахування та виплату додаткової винагороди за виконання завдань, визначених п.1 службового листа від 29.01.2024 № 306/фес/760, а також, за виконання завдань щодо боротьби з диверсійно-розвідувальними групами.
05.09.2024 року позивач звернувся до відповідача з рапортом про нарахування та виплату йому додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за період з 01.12.2023 р. по 09.05.2024 р.
Відповідно ІНФОРМАЦІЯ_27 , ІНФОРМАЦІЯ_28 ІНФОРМАЦІЯ_23, ІНФОРМАЦІЯ_24 ІНФОРМАЦІЯ_25, ІНФОРМАЦІЯ_26
Положеннями частини першої статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).
Відповідно до частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
Верховний Суд України у постанові від 17.02.2015 (справа № 21-8а15), з-поміж іншого, зазначив, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Так, спеціальним законодавством, не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак такі питання регулює КЗпП України.
Відповідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Так, у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №500/1912/22, суд дійшов висновку визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строк на звернення до суду на підставі того, що позивач є учасником бойових дій, несе військову службу в особливий період. Суд визнав вказані обставини поважними та такими, що можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно із абз.1 ч.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ІНФОРМАЦІЯ_10, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Згідно із абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається ІНФОРМАЦІЯ_9, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова №704), яка набрала чинності з 01.03.2018 року.
Пунктом 8 постанови №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Згідно із пунктом 2 Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.
Відповідно до абз.16, 22 п.2 розділу XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку №260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно із постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_8 згідно з переліком завдань, затвердженим ІНФОРМАЦІЯ_9.
Пунктом 1-2 постанови №168 передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
- управління підпорядкованими підрозділами під час ведення (підготовки) бойових (спеціальних) дій тощо;
- охорона, оборона та всебічне забезпечення розгорнутих пунктів управління та їх елементів (в тому числі з забезпечення функціонування системи зв`язку, експлуатаційно-технічного обслуговування, логістичного, медичного, фінансово-економічного, юридичного, морально-психологічного, кадрового, документаційного забезпечення, забезпечення скритим управлінням військами, шифрованим та кодовим зв`язком, підтримки);
- протидія інформаційно психологічному впливу противника;
- вивчення та аналіз морально-психологічного стану особового складу підрозділів;
- інформаційний супровід діяльності та задоволення інформаційних потреб особового складу військових частин (підрозділів).
Суд зазначає, що відповідачем не заперечується факт того, що позивач у спірний період ІНФОРМАЦІЯ_61 на період дії воєнного стану у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_8 з розрахунку 30 000 грн. на місяць, затверджених ІНФОРМАЦІЯ_9 від 20.11.2023 р. НОМЕР_7.
Щодо посилання відповідача на відмову в нарахуванні та виплаті додаткової винагороди позивачу на підставі службових листів від 16.01.2024 р. № 306/фес/398, від 29.01.2024 р. №306/фес/760 та від 01.02.2024 р. № 306/фес/816, суд зазначає наступне.
Згідно із постановою Верховного Суду від 02.04.2019 р. у справі №822/1878/18, листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України.
Також, Верховний Суд у постанові від 18.07.2019 р. у справі №826/2426/16 зазначив, що листи - це службова кореспонденція, вони можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.
Таким чином, доводи ОСОБА_1 є обґрунтованими, що службові листи від 16.01.2024 р. № 306/фес/398, від 29.01.2024 р. №306/фес/760 та від 01.02.2024 р. №306/фес/816, на які посилається відповідач, як на підставу для невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, не можуть вважатися актами, які затверджено ІНФОРМАЦІЯ_22 ІНФОРМАЦІЯ_10, а є лише службовою кореспонденцією, яка носить лише роз`яснювальний, інформаційний або рекомендаційний характер.
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем не заперечується факт того, що позивач, у спірний період ІНФОРМАЦІЯ_61 на період дії воєнного стану у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_8 з розрахунку 30 000 грн. на місяць, затверджених ІНФОРМАЦІЯ_9 від 20.11.2023 р. НОМЕР_7, а також те, що вищевказані службові листи не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, які можуть звужувати такий перелік, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не нараховувалась та не виплачувалась відповідна грошова винагорода за спірний період, з огляду на що, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.
Щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду в визначеній позивачем сумі, суд зазначає, що розрахунок грошового забезпечення є компетенцією відповідача як суб`єкта, в якому ОСОБА_1 проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення, а тому, саме на ВЧ НОМЕР_1 покладається такий обов`язок. При цьому, суд є правозастосовним органом та не може підміняти суб`єкт владних повноважень, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до виключної компетенції такого суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим суд вважає їх передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, позовна заява підлягає частковому задоволенню з викладених вище підстав.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір" з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії воєнного стану у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_8 з розрахунку 30 000 грн. на місяць пропорційно часу його участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період з 01.12.2023 р. по 12.02.2024 р., та з 16.02.2024 р. по 09.05.2024 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану у складі діючих ІНФОРМАЦІЯ_8 з розрахунку 30 000 грн. на місяць пропорційно часу його участі у здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період з 01.12.2023 р. по 12.02.2024 р., та з 16.02.2024 р. по 09.05.2024 року, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовної заяви - відмовити.
Судовий збір не стягується.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма