Справа № 400/13045/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/13045/21

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року у справі № 400/13045/21 за адміністративним позовом 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень від 08.12.2021 № , № ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2021 року 2 Державний пожежно - рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 08.12.2021 № , №

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що допущені помилки не свідчать про несплату необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинили настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету, держави в цілому та застрахованим особам. До того ж, помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю. Звіти прийняті на облік Очаківським ДПІ Очаківського управління ГУ ДФС у Миколаївській області за вхідними від 19.02.2020 № 1797 та від 20.03.2020 № 2236 без заперечень. Жодних офіційних інформації повідомлень представників ДПІ про наявність будь-яких помилок у звітах, пропозицій щодо їх самостійного виправлення будь-яких помилок до 22 ДПРЧ, не надходило.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позивачем було надано звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень 2020 року (реєстраційний №1797 від 19.02.2020), в якому в Таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску» в рядках 3 та 6 було зазначено нульові показники (необхідно було зазначити суму 6 048,55 грн); в Таблиці 4 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення та на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами» в рядку 3 та 6 було зазначено нульові показники (необхідно було зазначити суму 132 126,77 грн.). В звіті за лютий 2020 року (реєстраційний № 2236 від 20.03.2020) в Таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску» в рядках 3 та 6 було зазначено нульові показники (необхідно було зазначити суму 6 457,75 грн.); в Таблиці 4 «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми грошового забезпечення та на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами» в рядках 3 та 6 було зазначено нульові показники, (необхідно було зазначити суму 129 022,17 грн). Позивачем у Податковому розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за II квартал 2021 року (реєстраційний № від 10.08.2021) було самостійно виправлено помилки, а саме: донараховано та відображено у звіті єдиного внеску у сумі 273 655,24 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 06 вересня 2024 року позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 08.12.2021 № та рішення від 08.12.2021 № .

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області судові витрати в розмірі 4 962,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що відповідно до пункту 3 статті 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953 за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску до 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми, а після 01 січня 2015 року - 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

- суд першої інстанції прийняв не правильне рішення щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області судових витрат в розмірі 4 962,00 грн.

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ГУ ДПС у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку 22 державної пожежно-рятувальної чистини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області () за період з 01.01.2017 по 19.10.2021, з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та за період з 08.10.2012 по 19.10.2021 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Перевіркою встановлено порушення:

- пункту 51.1 статті 51, підпункту «б» пункт 176.2 статті 176 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), а саме: податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ, №4ДФ)за І квартал 2021 року № по строку подання 11.05.2021 надано несвоєчасно, фактично надано 13.05.2021;за II квартал 2021 року № по строку подання 09.08.2021 надано несвоєчасно, фактично надано 10.08.2021.

- пункту 51.1 статті 51, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Кодексу та пункти 3.2, 3.3, 3.6 розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13 січня 2015 року №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №111/26556, а саме: 22 ДПРЧ до наданих до контролюючого органу податкових розрахунків сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф.І-ДФ) за період з 01.01.2018 по 30.06.2021 не включила виплачені суми доходів фізичним особам - підприємцям (157 ознака) за товари, роботи (послуги), про що свідчать банківські документи (банківські виписки);

- пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI зі змінами та доповненнями, а саме: 22 ДПРЧ звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за листопад 2016 року № (граничний термін надання - 20.12.2016, фактично надано - 27.12.2016); за липень 2018 року №4341 (граничний термін надання - 20.08.2018, фактично надано - 21.08.2018); за жовтень 2018 року №5598 (граничний термін надання - 20.11.2018, фактично надано - 23.11.2018); за березень 2020 року №2542 (граничний термін надання - 21.04.2020, фактично надано - 22.04.2020); за грудень 2020 року №462 (граничний термін надання - 20.01.2021, фактично надано - 22.01.2021).

-пункту 1 частини 2 статті 6, частині 5 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (зі змінами та доповненнями, в редакції закону, що діє на момент вчинення правопорушення), а саме: заниження єдиного внеску за січень 2020 року на суму 138175,32 грн (сума ЄСВ працівників - 6048,55 грн., сума ЄСВ військовозобов`язаних 132126,77 грн.); заниження єдиного внеску за лютий 2020 року на суму 135479,92 грн (сума ЄСВ працівників - 6457,75 грн, сума ЄСВ військовозобов`язаних - 129022,17 грн.); завищення єдиного внеску за червень 2021 року на суму 273655,24 грн. (сума ЄСВ працівників - 12506,3 грн, сума ЄСВ військовозобов`язаних - 261148,94 грн.).

Відповідачем складено акт про результати документальної позапланової перевірки 22 ДПРЧ Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області від 01.11.2021 №7883/14-29-07-06/38230779

На підставі акту відповідачем були прийнятті рішення від 08.12.2021 № та від 08.12.2021 № .

Зазначеними рішеннями на підставі п.3 ч.11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, застосовано до 22 ДПРЧ 2 ДПРЗ штрафні санкції у розмірі на загальну суму 136 827,62 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що допущені позивачем помилки не свідчать про несплату необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинили настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету, держави в цілому та застрахованим особам. До того ж, помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Також суд першої інстанції зауважив, що звіти прийняті на облік Очаківським ДПІ Очаківського управління ГУ ДФС у Миколаївській області за вхідними від 19.02.2020 № 1797 та від 20.03.2020 № 2236 без заперечень. Жодної офіційної інформації чи повідомлень з боку представників ДПІ про наявність будь - яких помилок у звітах позивача, пропозицій щодо їх самостійного виправлення будь-яких помилок до 22 ДПРЧ не надходило.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464).

За приписами ч.4 ст.8 Закону № 2464 порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п.3 ч.1 ст.14 Закону № 2464 на податкові органи покладено обов`язок здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 2464, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема, обов`язковості сплати; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Згідно із п.1 ч.2 ст.6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Платниками єдиного внеску, за приписами п.1 ч.1 ст.4 Закон № 2464-VI є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п. 1 (крім абзацу сьомого), ч.1 ст.4 Закону №2464-VІ, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно із приписами статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону №2464-VІ нараховується єдиний внесок.

Також, відповідно до вимог п.5 Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 02.03.2011 № 178 обчислення єдиного внеску за осіб, зазначених у п.1 цього Порядку, здійснюється на підставі бухгалтерських документів, які підтверджують нарахування (обчислення) допомоги, грошового забезпечення та компенсації. Крім того, пп.1 п. 2 зазначеного Порядку передбачені вимоги щодо нарахування єдиного внеску на суми грошового забезпечення, нарахованого особі за базовий місяць.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. При цьому, попередньо здійснюється реєстрація га облік бюджетного зобов`язання по сплаті сум єдиного внеску відповідно до вимог Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309 із урахуванням яких складається та надається до територіального органу Державної казначейської служби Реєстр бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів на паперових та електронних носіях і оригіналів документів або їх копій, засвідчених в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску (крім платників, зазначених у п.4 і 5 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI), зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники, зазначені у п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачою зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, що акт Головного управління ДПС у Миколаївській області від 01.11.2021 № 7883 /14-29-07-06/ НОМЕР_1 містить висновки про допущення 22 ДПРЧ порушень пункту 1 частини 2 статті 6, частини 5 статті 8 Закону № 2464, на підставі яких були прийняті рішення про застосування штрафних санкцій (із розрахунками штрафних санкцій) за наслідками донарахування органів доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого 22 ДПРЧ єдиного внеску на загальну суму 273 655,24 грн., у тому числі за січень 2020 року на суму 138 175,32 грн. та за лютий 2020 року на суму 135 479,92 грн.

При цьому суд першої інстанції акцентував увагу, що у абзаці 3 п.3.3.8.1 та 1 п. 3.3.8.7 Акту перевірки перевіряючі засвідчили факти відсутності порушень ведення обліку сум, на які нараховується єдиний внесок та його сплати, відповідно (а.с.93).

Водночас, у абзаці 6 п. 3.3.8.2 та у абзаці 1 п.3.3.8.3 акту зазначено твердження про відсутність у звітах про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування даних про нараховану у січні 2020 року заробітну плату на суму 27 493,43 грн. та грошове забезпечення на суму 600 576,22 грн., а також у лютому 2020 року про нараховану заробітну плату у сумі 29353,43 грн. та грошового забезпечення у сумі 586464,43 грн (а.с.94,97).

Суд першої інстанції під час розгляду справи встановив, що відсутність у звітах бази нарахування ЄСВ, не відповідає дійсності, оскільки звіти, які були прийнятті Очаківською ДПІ Очаківського управління ГУ ДФС у Миколаївській області за вхідними від 19.02.2020 № 1797 та від 20.03.2020 № 2236, фактично містять дані щодо вищезазначених сум у графах 1 та 1,1 Таблиця 1 та у графах 2 та 2.1, Таблиця 4.

Контраргументів з цього приводу апелянт не надав.

Так, на підставі вимог наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 27.04.2021 № 256 «Про припинення осіб шляхом приєднання» 22 ДПРЧ перебуває в стані реорганізації, шляхом припинення та приєднання до 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, усі фінансові операції 22 ДПРЧ припинені, передавальний акт складено і затверджено в ДСНС України, ліквідаційний баланс, комісією з припинення 22 ДПРЧ складений та направлений до органів Державної казначейської служби. Відповідно до пункту 5 наказу 2 ДПРЗ є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків 22 державної пожежно-рятувальної частин Головного правління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, що припиняється

Від комісії з припинення 22 ДПРЧ до Головного управління ДПС у Миколаївській області було надано заперечення на акт перевірки від 16.11.2021 № 69/124. Лист Головного управління ДПС у Миколаївській області, щодо результатів розгляду заперечень від 06.12.2021 №14414/5/14-29-07-15 не містить відповіді на докази фактичного відображення у звітах показника нарахованого єдиного соціального внеску.

З урахуванням наведеного ґрунтовним є висновок суду першої інстанції, що твердження представників ДПС щодо не нарахування єдиного внеску на суми заробітної плати та грошового забезпечення у січні та у лютому 2020 року є хибним, так як воно базується лише на умовах відсутності у складі звітів показника сум єдиного соціального внеску, без урахування основних засад чинного законодавства в частині вимог, що пред`являються до порядку нарахування та сплати єдиного соціального внеску (п.5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 02.03.2011 №178, Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 березня 2012 року за № 419/20732, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 р. за № 168/704), а саме: без урахування первинно-облікових документів, облікових регістрів, реєстрів бюджетних зобов`язань, фінансової та бюджетної звітності, що підтверджують своєчасність, повноту нарахування та сплату 22 ДПРЧ сум єдиного соціального внеску у січні та у лютому 2020 року (меморіальний ордер № 5 Зведення розрахункових відомостей із заробітної плати та стипендій за січень 2020 року із даними бухгалтерських операцій за розрахунками: нарахування заробітної плати у сумі 27493,43 грн.; нарахування грошового забезпечення у сумі 600576,22 грн. (без урахування індексації на яку не нараховується ЄСВ); нарахування єдиного соціального внеску на заробітну плату у сумі 6 048,55 гри.; нарахування єдиного соціального внеску на грошове забезпечення у сумі 132 126,77 грн.; меморіальний ордер № 5 Зведення розрахункових відомостей із заробітної плати та стипендій за лютий 2020 року із даними бухгалтерських операцій за розрахунками: нарахування заробітної плати у сумі 29 353,43 грн.; нарахування грошового забезпечення у сумі 586 464,43 грн. (без урахування індексації на яку не нараховується ЄСВ); нарахування єдиного соціального внеску на заробітну плату у сумі 6457,75 грн.; нарахування єдиного соціального внеску на грошове забезпечення 129022,20 грн.; меморіальний ордер № 2 Накопичувальна відомість руху коштів загального фонду в органах Державного казначейства України за січень 2020 року із даними розрахунків по сплаті єдиного соціального внеску; меморіальний ордер № 2 Накопичувальна відомість руху коштів загального фонду в органах Державного казначейства України за лютий 2020 року із даними розрахунків по сплаті єдиного внеску; реєстр бюджетних зобов`язання розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 20 січня 2020 № 1 взятого до реєстрації та на облік Управлінням Державної казначейської служби України в Очаківському районі Миколаївській області 21 січня 2020 року, що містить дані про взяття зобов`язання щодо оплати сум нарахування єдиного соціального внеску за ІСЕКВ 2120 (нарахування ЄСВ); реєстр бюджетних зобов`язання розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 24 січня 2020 № 3 взятого до реєстрації та на облік Управлінням Державної казначейської служби України в Очаківському районі Миколаївській області 24 січня 2020 року, що містить дані про взяття зобов`язання щодо оплати сум нарахування єдиного соціального внеску за КЕКВ 2120 (нарахування ЄСВ); реєстр бюджетних зобов`язання розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 29 січня 2020 № 6 взятого до реєстрації та на облік Управлінням Державної казначейської служби України в Очаківському районі Миколаївській області 29 січня 2020 року, що містить дані про взяття зобов`язання щодо оплати сум нарахування єдиного соціального внеску за КЕКВ 2120 (нарахування ЄСВ); реєстр бюджетних зобов`язання розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 11 лютого 2020 № 9 взятого до реєстрації та на облік Управлінням Державної казначейської служби України в Очаківському районі Миколаївській області 12 лютого 2020 року, що містить дані про взяття зобов`язання щодо оплати сум нарахування єдиного соціального внеску за КЕКВ 2120 (нарахування ЄСВ); реєстр бюджетних зобов`язання розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 14 лютого 2020 № 11 взятого до реєстрації та на облік Управлінням Державної казначейської служби України в Очаківському районі Миколаївській області 18 лютого 2020 року, що містить дані про взяття зобов`язання щодо оплати сум нарахування єдиного соціального внеску за КЕКВ 2120 (нарахування ЄСВ); платіжне доручення від 20.01.2020 № 5, що підтверджує сплату ЄСВ (нарахованого на заробітну плату) у сумі 6048,55 грн. за січень 2020 року; платіжне доручення від 20.01.2020 № 11, що підтверджує сплату ЄСВ (нарахованого на грошове забезпечення) у сумі 122314,10 грн. за січень 2020 року; платіжне доручення від 24.01.2020 № 22, що підтверджує сплату ЄСВ (нарахованого на грошове забезпечення) у сумі 10626,57 грн. за січень 2020 року; платіжне доручення від 29.01.2020 № 27, що підтверджує сплату ЄСВ (нарахованого на грошове забезпечення) у сумі 1502,15 грн. за січень 2020 року; платіжне доручення від 11.02.2020 № 33, що підтверджує сплату ЄСВ (нарахованого на заробітну плату) у сумі 4000,00 грн. за лютий 2020 року; платіжне доручення від 14.02.2020 № 48, що підтверджує сплату ЄСВ (нарахованого на заробітну плату) у сумі 2457,75 грн. за лютий 2020 року; платіжне доручення від 14.02.2020 № 49, що підтверджує сплату ЄСВ (нарахованого на грошове забезпечення) у сумі 129022,20 грн. за лютий 2020 року; лист 22 ДПРЧ від 03.02.2020 № 69/87 Про надання фінансової бюджетної та іншої звітності за січень 2020 року із звітом про заборгованість за бюджетними коштами (форма № 7 д) на 01.02.2020 на підтвердження відсутності дебіторської та кредиторської заборгованості в цілому та зокрема по розрахункам виплат ЄСВ (прийнято на облік Управлінням Державної казначейської служби України в Очаківському районі Миколаївській області 04.02.2020 №№ ід. 25149962 , від 16189883); лист 22 ДПРЧ від 02.03.2020 № 69/95 Про надання фінансової бюджетної та іншої звітності за лютий 2020 року із звітом про заборгованість за бюджетними коштами (форма № 7 д) на 1.03.2020 на підтвердження відсутності дебіторської та кредиторської заборгованості в цілому та зокрема по розрахункам виплат ЄСВ (прийнято на облік Управлінням Державної казначейської служби України в Очаківському районі Миколаївській області 02.03.2020 № ід. 16867661).

Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що зазначені документи підтверджують повноту та своєчасність здійснення 22 ДІІРЧ нарахувань та сплати єдиного соціального внеску. Вказане свідчить про необґрунтованість висновків представників ДПС щодо порушень, передбачених п. 5 ст. 8 Закону №2464-VI, оскільки поданням не в повному обсязі, або з помилками, такої звітності не є таким порушенням.

Допущені помилки не свідчать про несплату необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинили настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету, держави в цілому та застрахованим особам. До того ж, помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Аналогічна правова позиція вже висловлювалась Верховним Судом у постанові від 24 жовтня 2018 року у справі №760/6097/16-а (2а/760/590/16), від 06.10.2020 у справі № 804/14569/15 (К/9901/13487/18).

Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що звіти прийняті на облік Очаківським ДПІ Очаківського управління ГУ ДФС у Миколаївській області за вхідними від 19.02.2020 № 1797 та від 20.03.2020 № 2236 без заперечень. Жодної офіційної інформації чи повідомлень з боку представників ДПІ про наявність будь - яких помилок у звітах позивача, пропозицій щодо їх самостійного виправлення будь-яких помилок до 22 ДПРЧ не надходило.

До того ж матеріали справи містять довідку ГУ ДПС у Миколаївській області про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справляння яких покладено на контролюючі органи від 25.05.2021 №30/14-29-13-06-18 (а.с.65).

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.12.2021 № , № .

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спірних правовідносин встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. В апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для задоволення поданої скарги, посилається лише на висновки оскаржуваного рішення. Водночас, як вже зазначалось вище такі висновки спростовуються матеріалами справи та судом усім наведеним висновкам надано оцінку.

Щодо вирішення судом першої інстанції питання щодо стягнення із відповідача судових витрат які складались зі сплати судового збору колегія суддів зазначає про таке.

Так, відповідно до матеріалів справи платіжними документами підтверджується понесення позивачем судових витрат на сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 4 962,00 гривні, з урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення цієї суми на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Проте, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закона України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом першим частини 3 статті 4 Закона України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік з 01 січня 2021 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2270 грн.

Оскільки ціна позову у цій справі складає 136 827,62 грн, відповідно ставка судового збору яка підлягала сплаті під час звернення із позовом складала 2 270,00, оскільки 1,5 відсотка ціни позову є меншим 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб грн.

Доводи суду першої інстанції про те, що платіжними документами підтверджується понесення позивачем судових витрат на сплату судового збору за подання цього адміністративного позову у розмірі 4 962,00 гривні, а тому ця сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, не відповідають приписам абзацу першого частини першої статті 139 КАС України, якими встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступила його посадова чи службова особа.

Принагідно слід зазначити, що згідно із частиною 2 статті 7 Закону України Про судовий збір, у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Таким чином, з огляду на приписи п.4 ч.1 та ч. 4 ст.317 КАС України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду зміні шляхом зміни суми судового збору яка підлягає стяненню з відповідача на користь позивача.

В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін відповідно до статті 316 КАС України.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції по суті справи без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року у справі № 400/13045/21 змінити, викласти абзац третій у такій редакції : «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 ) на користь 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (вул. Архітектора Старова, 1/1,м. Миколаїв,54002 ) судові витрати в розмірі 2 270 грн (дві тисячі двісті сімдесят)».

В решті рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року у справі № 400/13045/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк