Справа № 260/6903/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2024 рокум. Ужгород№ 260/6903/24

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач-2), в якому просить:

1.Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () №26 від 16.09.2024 про відмову в проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () № 26 від 27.09.2024 про відмову в проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Закарпатській області () зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу періоди роботи з 18.09.1978 по 01.07.1979, з 02.07.1994 по 23.11.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_2 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням зазначених періодів з моменту призначення пенсії за віком з 27.06.2020 року

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії за віком застосувавши показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн. шляхом його послідовного збільшення на коефіцієнти у розмірах: на 1,11 відповідно до постанови КМУ від 22.02.2021 № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році з 01.03.2021, на 1,14 відповідно до постанови КМУ від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, з 01.03.2022, на 1,197 відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році з 01.03.2023, на 1,0796 відповідно до постанови КМУ від 23.02.2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" з 01.03.2024.

5. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у межах суми стягнення за один місяць.

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () та Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () подати звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Обґрунтовує позов тим, 08.09.2024 ОСОБА_1 звернулася через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою, в якій просила зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 18.09.1978 по 01.07.1979, з 02.07.1994 по 23.11.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_2 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням зазначених періодів з моменту призначення пенсії за віком, тобто з 27.06.2020 року.

Також в заяві від 08.09.2024 Позивач просила здійснити перерахунок пенсії за віком застосувавши показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн. збільшивши його на коефіцієнти: 1,11 (відповідно до постанови КМУ від 22.02.2021 № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році) з 01.03.2021, на 1,14 (відповідно до постанови КМУ від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році) з 01.03.2022, на 1,197 (відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році) з 01.03.2023, на 1,0796 (відповідно до постанови КМУ від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році") з 01.03.2024.

За результатами розгляду заяви від 08.09.2024 позивачеві за принципом «екстериторіальності» рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач_1) від №26 від 16.09.2024 було відмовлено в перерахунку пенсії.

З вищевказаного рішення №26 від 16.09.2024 вбачається, що ГУ ПФУ в Закарпатській області до страхового стажу ОСОБА_1 не зарахував на підставі записів трудової книжки НОМЕР_3 період роботи з 18.09.1978. по 01.07.1979, оскільки в розпорядженні про прийняття №102 зазначена дата 28.06.1984, а в періоді роботи з 02.07.1994 по 23.11.1995 не читається печатка підприємства.

Позивач вважає, що вказані недоліки в трудовій книжці є формальними недоліками та не можуть бути підставою для неврахування періодів роботи з 18.09.1978. по 01.07.1979, з 02.07.1994 по 23.11.1995 до страхового стажу позивача.

Проте, позивачка не погоджується із такими діями відповідача, що і слугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою та надано строк відповідачам для подання відзиву на позовну заяву.

27 листопада 2024 року від відповідача-2 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого відповідач-2 заперечує проти заявлених позовних вимог у повному обсязі та просить суд відмовити у задоволення позову. Окрім цього, у відзиві відповідачем- 2 заявлено клопотання про залучення до часті у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

20 грудня 2024 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

29 листопада 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, відповідно до якого відповідач-1 заперечує проти заявлених позовних вимог. В обгрунтування заперечень вказує, що за принципом екстериторіальності вказана заява позивачки від 08.09.2024 року розглядалася структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Однак, відділом перерахунків пенсій № 1 Головного управління Пенсійного Фонду в Закарпатській області (структурний підрозділ, що розглядав заяву за принципом екстериторіальності), позивачці Рішенням №26 від 16.09.2024 було відмовлено в перерахунку пенсії за віком.

В результаті розгляду документів, доданих до заяви, а саме трудової книжки НОМЕР_2 , до страхового стажу роботи позивачки не зараховано (як і при призначенні пенсії 27.06.2020) наступні періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 :

з 18.09.1978 р. по 01.07.1979 р., дата Розпорядження №102 на підставі якого внесений запис №1 у трудову книжку про прийняття 18.09.1978, зазначена 21 .IX. 1984 р., що суперечить Кодексу законів про працю України (в редакції на момент вчиненя запису). Наказ (розпорядження) про прийняття має бути виданий до початку роботи.

з 02.07.1994 р. по 23.11.1995 р., оскільки печатка, якою засвідчений запис № 14 про звільнення не читається.

При цьому, звертаємо увагу суду, що позивачка своїм правом на подачу додаткових документів про роботу на підставі первинних документів не скористалась, ніяких додаткових документів до заяви від 08.09.2024 року №2076 про перерахунок пенсії за віком не надано.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком призначену з 27.06.2020 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

08.09.2024 ОСОБА_1 звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою, в якій просила зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 18.09.1978 по 01.07.1979, з 02.07.1994 по 23.11.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_2 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням зазначених періодів з моменту призначення пенсії за віком, тобто з 27.06.2020 року.

Також в заяві від 08.09.2024 Позивач просила здійснити перерахунок пенсії за віком застосувавши показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн. збільшивши його на коефіцієнти: 1,11 (відповідно до постанови КМУ від 22.02.2021 № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році) з 01.03.2021, на 1,14 (відповідно до постанови КМУ від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році) з 01.03.2022, на 1,197 (відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році) з 01.03.2023, на 1,0796 (відповідно до постанови КМУ від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році") з 01.03.2024.

За результатами розгляду заяви від 08.09.2024 позивачеві за принципом «екстериторіальності» рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач_1) від №26 від 16.09.2024 було відмовлено в перерахунку пенсії.

З вищевказаного рішення №26 від 16.09.2024 вбачається, що ГУ ПФУ в Закарпатській області до страхового стажу ОСОБА_1 не зарахував на підставі записів трудової книжки НОМЕР_3 період роботи з 18.09.1978. по 01.07.1979, оскільки в розпорядженні про прийняття №102 зазначена дата 28.06.1984, а в періоді роботи з 02.07.1994 по 23.11.1995 не читається печатка підприємства.

Крім того, в заяві від 08.09.2024 Позивач також просила здійснити перерахунок пенсії за віком застосувавши показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн. збільшивши його на коефіцієнти: 1,11 (відповідно до постанови КМУ від 22.02.2021 № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році) з 01.03.2021, на 1,14 (відповідно до постанови КМУ від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році) з 01.03.2022, на 1,197 (відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році) з 01.03.2023, на 1,0796 (відповідно до постанови КМУ від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році") з 01.03.2024.

У подальшому, позивач знову звернулася із заявою від 22.09.2024 про перерахунок пенсії та за результатами розгляду заяви від 22.09.2024 позивачеві за принципом «екстериторіальності» рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач_2) №26 від 27.09.2024 було відмовлено в перерахунку пенсії.

З рішення № 26 від 27.09.2024 вбачається, що ГУ ПФУ в Запорізькій області відмовив позивачеві у зв`язку з тим, що: «пенсія ОСОБА_1 призначена за зверненням 2020 року з застосуванням показника середньої заробітної плати 7763,17 грн., то під час індексацій пенсій з 1.03.2021, з 1.03.2022 та з 1.03.2023 років показник середньої заробітної плати заявниці не змінювався, так як розмір показника середньої заробітної плати 7763,17 грн перевищував збільшений на коефіцієнт показник заробітної плати (3764,40) під час індексації пенсій з 1.03. 2021-5426,60 грн, з 1.03.2022- 6186,32 грн. та з 1.03.2023 - 7405,03 грн.»

Не погоджуючись із такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

Закон № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Стаття 1 Закону № 1058-ІV передбачає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 24 цього Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно зі ст. 56 Закону України № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, що діяла до 01 січня 2004 року) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю, ст. 62 Закону України № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1-3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Натомість, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів, неточностей у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

На момент внесення записів до трудової книжки позивачки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 .

Пунктом 1.1 Інструкції № 162 установлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 у трудову книжку вносяться, зокрема, відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Пунктом 2.3 Інструкції № 162 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Крім того, відповідно до пункту 2.5 Інструкції № 162 у разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін., виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції № 162).

Судом встановлено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 19.09.1978 запис № 1 містить неточності (а.с. 22 зворот), зокрема, дата наказу № 102 від « 21.ІХ.1984», на підставі якого цей запис внесено, не відповідає даті прийняття позивачки на роботу « 18.09.1978».

Суд зауважує, що дані розбіжності у записі трудової книжки позивачки за №1 є суттєвими, оскільки наказ про прийняття на роботу має бути виданий до початку роботи, а у даному випадку різниця між датою початком роботи та наказом суттєво різна.

На підтвердження наявного трудового стажу за спірний період з 18.09.1978 по 01.07.1979 позивачкою не було додано відповідачу жодних довідок чи інших документів, крім трудової книжки, про підтвердження спірного періоду роботи позивачки до заяви про зарахування стажу, також позивачем не надано відповідних доказів до суду на підтвердження дійсності трудового стажу за вказаний період.

Суд зауважує, що долучені позивачем до позовної заяви рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень України, які не стосуються ОСОБА_1 та не містять встановлених обставин щодо даних спірних правовідносин, зокрема, не підтверджують її трудовий стаж за період з 18.09.1978 по 01.07.1979, відтак не вважаються належними та допустимим доказами на підтвердження вказаних обставин.

Оскільки, позивачкою, при зверненні із заявою від 08.09.2024 року щодо зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу, будь-яких підтверджуючих документів, які б підтверджували достовірність запису № 1 у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 19.09.1978 не надавалося, відтак, відповідачем-2 правомірно відмовлено у зарахування спірного періоду роботи з 18.09.1978 по 01.07.1979.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в діях пенсійного органу відсутні ознаки протиправності щодо не зарахування до трудового (страхового) стажу періоду роботи позивачки з 18.09.1978 по 01.07.1979 згідно записів трудової книжки, як станом на час призначення пенсії, так і станом на час звернення із заявою від 08.09.2024, відтак позовні вимоги у цій частині не підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до страхового стажу періоди роботи з 18.09.1978 по 01.07.1979, з 02.07.1994 по 23.11.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_2 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням зазначених періодів з моменту призначення пенсії за віком з 27.06.2020 року

Як слідує з оскаржуваного рішення № 26 від 16.09.2024 про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивачу, підставою для відмови у зарахуванні трудового стажу за період з 02.07.1994 по 23.11.1995 згідно записів трудової книжки, було те, що не читається печатка підприємства.

Водночас, суд вказує, що записи про періоди роботи позивачки щодо періоду з 02.07.1994 по 23.11.1995 зроблені у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено записи і завірені печатками роботодавців.

Суд вказує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неточність запису про звільнення з роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що в свою чергу не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо надання права на пенсію.

Так, позивачем надано відповідачу трудову книжку із належним чином зробленими записами в ній про періоди роботи з 02.07.1994 по 23.11.1995. Із врахуванням ст. 48 Кодексу законів про працю та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» відповідач мав зарахувати період роботи з з 02.07.1994 по 23.11.1995 на підставі даних трудової книжки.

Враховуючи вищенаведене, суд вказує, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №26 від 16.09.2024 про відмову в проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатській області () зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу періоди роботи з 18.09.1978 по 01.07.1979, з 02.07.1994 по 23.11.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_2 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням зазначених періодів з моменту призначення пенсії за віком з 27.06.2020 року підлягають до задоволення частково.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () № 26 від 27.09.2024 про відмову в проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії за віком застосувавши показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн. шляхом його послідовного збільшення на коефіцієнти у розмірах: на 1,11 відповідно до постанови КМУ від 22.02.2021 № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році з 01.03.2021, на 1,14 відповідно до постанови КМУ від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, з 01.03.2022, на 1,197 відповідно до постанови КМУ від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році з 01.03.2023, на 1,0796 відповідно до постанови КМУ від 23.02.2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" з 01.03.2024, суд вказує наступне.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Даною Постановою також затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №124), яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

При цьому, суд звертає увагу на те, що хоча вказаний Порядок і затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проте, враховуючи пункт 1 Порядку №124, його дія поширюється не лише на проведення індексації пенсій у 2019 році, а й на її проведення в наступні роки.

Згідно з пунктом 2 Порядку №124, перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема відповідно до Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 3 Порядку №124 перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли: по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Пунктом 5 Порядку №124 передбачено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Відповідно до п. 6 Порядку №124, під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

З огляду на приписи пункту 5 Порядку №124, у 2019 році при перерахунку пенсій застосовувався показник середньої заробітної плати станом на 01.10.2017, який складав 3 764,40 грн. Він підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,17, визначений п. 2 постанови КМУ від 20.02.2019 №124. З урахуванням цього, при перерахунку пенсій у 2019 році застосовувався показник середньої заробітної плати 4 404,35 грн (3 764,40 х 1,17).

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Отже, при перерахунку пенсій у 2020 році застосовувався показник середньої заробітної плати 4 888,83 грн (4404,35 х 1,11).

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» установлено, що у 2021 році: перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.

Отже, розрахований з метою індексації пенсії показник середньої заробітної плати у 2021 році становив 5 426,60 грн (4888,83 х 1,11).

При цьому, пунктом 2 Постанови №127 установлено, якщо пенсії, призначені відповідно до Закону за зверненнями, які надійшли по 31.12.2020 включно, не підвищувалися відповідно до пункту 1 цієї постанови, а також не підвищувалися із січня по липень 2021 р. включно у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої та частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», з 01.07.2021 до таких пенсій установлюється щомісячна доплата в розмірі 100 гривень у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до законодавства.

16.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» №118 (далі - Постанова №118).

Пунктом 1 Постанови №118 установлено, що з 01.03.2022 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14; у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Отже, розрахований з метою індексації пенсії показник середньої заробітної плати у 2022 році становив 6 186,32 грн (5 426,60 х 1,14).

Водночас, пунктом 4 Постанови №118 установлено з 01.03.2022 до пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за зверненнями, що надійшли до 31.12.2021 включно, які не підвищуються з 01.3.2022 згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн, яка виплачується додатково до встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» щомісячної доплати до пенсії, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

24.02.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 №168 (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Отже, розрахований з метою індексації пенсії показник середньої заробітної плати у 2023 році становив 7 405,03 грн (6 186,32 х 1,197).

Пунктом 6 Постанови №168 установлено з 01.03.2023 до пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за зверненнями, що надійшли до 31.12.2022 включно, які не підвищуються з 01.03.2023 згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» та пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

23.02.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова №185).

Пунктом 1 Постанови №185 установлено, що з 01.03.2024 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.

Пунктом 3 вказаної постанови установлено, що: у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не досягає 100 грн, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Отже, розрахований з метою індексації пенсії показник середньої заробітної плати у 2024 році становив 7 994,47 грн (7405,03 х 1,0796).

Пунктом 6 Постанови №185 установлено, що з 01.03.2024 до пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за зверненнями, що надійшли до 31.12.2023 включно, які не підвищуються з 01.03.2024 згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», встановлюється щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 грн, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Судом встановлено, що при обчисленні пенсії за віком позивачки відповідно до Закону №1058 у 2020 році відповідач застосував середній заробіток в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019, який становив 7763,17 грн. Цей розмір є більшим за розміри показників середньої заробітної плати, які підлягають застосуванню при проведенні перерахунку пенсії з урахуванням її індексації відповідно до статті 42 Закону №1058-IV, а саме: за 5 426,60 грн (з 01.03.2021), 6 186,32 грн (з 01.03.2022), 7 405,03 грн. (з 01.03.2023).

Також, на виконання пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» пенсію позивача з 01.03.2024 проіндексовано згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнт 1,0796. Отже, з 01.03.2024 показник середньої заробітної плати по країні для обчислення пенсії позивача становить 7 994,47 грн (7405,03 х 1,0796), про що зазначено відповідачем у оскаржуваному рішенні та підтверджено відомостями з електронної пенсійної справи позивачки.

З урахуванням наведеного, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо протиправності незастосування з 01.03.2021, 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, в розмірі 7 763,17 грн та коефіцієнтів збільшення показника заробітної плати відповідно 1,11, 1,14, 1,197 і 1,0796, оскільки дані аргументи не узгоджуються з приписами Порядку №124.

При цьому, суд зауважує, що позивачу відповідні надбавки до пенсії виплачуються в розмірах, визначених Постановами КМУ від 22.02.2021 №127 100 грн, №118 від 16.02.2022 135 грн, №168 від 24.02.2023 100 грн, №185 від 23.02.2024 100 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. На момент розгляду справи вказані нормативно-правові акти є чинними і у встановлений законодавством спосіб протиправними не визнавались, а тому підлягають застосуванню.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що Постанови КМУ №127 від 22.02.2021, №118 від 16.02.2022, №168 від 24.02.2023 та №185 від 23.02.2024 суперечать статті 42 Закону №1058-IV, так як приписами останнього не встановлено обмежень щодо періоду після призначення пенсії, впродовж якого індексація пенсії не здійснюється.

Також згідно з частиною другою статті 42 Закону №1058 для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, розмір та порядок якого визначаються за рішенням Кабінету Міністрів України. Тобто, наведеними правовими приписами Кабінету Міністрів України надано повноваження з визначення порядку проведення перерахунку пенсії з метою її індексації. Таким чином, зазначення у Порядку №124 дати 01.10.2017, на яку визначається показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні при індексації пенсій у 2019 році, не може вважатися виходом за межі повноважень КМУ.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно не провів позивачу індексацію пенсії, розрахованої виходячи із показника середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки, тобто за 2017-2019 роки у розмірі 7 763,17 грн, відповідно до постанов КМУ №127 від 22.02.2021, №118 від 16.02.2022, №168 від 24.02.2023 та №185 від 23.02.2024, а тому ознаки протиправних дій відповідача в частині даних позовних вимог відсутні.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та зважаючи на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м.Ужгород, пл.Народна, буд.4, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 16.09.2024 року №26 в частині не зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу періоди роботи з 02.07.1994 по 23.11.1995 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 18.09.1978 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м.Ужгород, пл.Народна, 4, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 02.07.1994 по 23.11.1995 згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 18.09.1978 року та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з урахуванням зазначених періодів з моменту призначення пенсії з 27.06.2020 року.

У задоволенні адміністративного позову у частині решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м.Ужгород, пл.Народна, буд.4, ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору