Справа № 160/19324/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 р. Справа № 160/19324/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, по справі № 160/19324/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає у не нарахуванні та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (заробітна плата) за грудень 2022 року, додаткової винагороди до 100 000 (сто тисяч) грн., за січень, березень, квітень, травень 2023 року у зв`язку з тим, що останній приймав і продовжує приймати безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, у тому числі за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення позивача з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошове забезпечення за грудень 2022 року, та додаткову винагороди до 100.000 (сто тисяч) гривень, за січень, березень, квітень, травень, місяці 2023 року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України грошові кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної ОСОБА_1 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, яка полягає у не нарахуванні та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (заробітна плата) за грудень 2022 року, додаткової винагороди до 100 000 (сто тисяч) гри., за січень, березень, квітень, травень 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає у не розгляді рапорту ОСОБА_1 про направлення на медичний огляд ВЛК та не направленні позивача на медичний огляд з метою встановлення придатності до військової служби за станом здоров`я;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України розглянути рапорт позивача про направлення його на медичний огляд військово-лікарською комісією, та направити ОСОБА_1 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення придатності до військової служби за станом здоров`я;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України грошові кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної ОСОБА_1 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, яка полягає у не розгляді рапорту ОСОБА_1 про направлення його на медичний огляд ВЛК та не направленні позивача на медичний огляд з метою встановлення придатності до військової служби за етапом здоров`я;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає у не поданні на розгляд комісії довідки за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пуншу 4 постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України подати на розгляд комісії довідку за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України грошові кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної ОСОБА_1 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, яка полягає у не поданні на розгляд комісії довідки за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає у не наданні ОСОБА_1 запитуваних документів згідно запиту від 31.03.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати позивачу ОСОБА_1 запитувані документи згідно запиту від 31.03.2023, а саме: копію наказу про зарахування ОСОБА_2 до списків військової частини; копії актів медичних оглядів, постанову (довідка) ВЛК про придатність до військової служби за станом здоров`я ОСОБА_1 , інші медичні документи згідно яких ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби; копію витягу із журналу бойових дій та довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях та забезпеченні обороноздатності держави; довідку за формою згідно з додатком 6, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 «Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», службову та медичну характеристики; службову та медичну характеристики відносно ОСОБА_1 ; копії речового та грошового атестатів, довідку про грошове забезпечення за останні 6 місяців, картку особового рахунку ОСОБА_1 ; копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 та рапортів командирів підрозділів про здійснення нарахування та виплат грошового забезпечення ОСОБА_1 у тому числі додаткової грошової винагороди в сумі до 100 000 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року адміністративну справу №160/19324/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі №160/19324/23 відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі №160/19324/23 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 додаткові докази, а саме: пояснення щодо ненарахування та невиплати позивачу грошового забезпечення за грудень 2022 року; результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини позивачем та прийняті на підставі вказаного розслідування накази.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі №160/19324/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає у неподанні на розгляд комісії довідки за формою згідно з додатком 6 та документів, передбачених абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413, для вирішення питання щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України подати на розгляд комісії довідку за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413, для вирішення питання щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції в частині задоволення вимог позову ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем вказано, що відсутність згоди на збір та обробку персональних даних, що визначено підпунктом 17 пункту 15 Положення №369, є підставою для неподання документів до комісії в порядку визначеного Постановою №413. Поряд з цим, позивач самовільно залишив військову частину, у зв`язку з чим відповідач позбавлений можливості отримати від позивача згоду на збір та обробку персональних даних.

Позивач своїм правом на подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, який відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на норми частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі Указу Президента № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», 23.11.2022 ОСОБА_1 було призвано на військову службу по мобілізації, що підтверджується копією військового квитка.

Відповідно до витягу з наказу № 337 від 02.12.2022 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 30 листопада 2022 року № 215-РС на посаду солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС 166662, який прибув з військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), з 02 грудня 2022 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення з 03 грудня 2022 року, вважати таким, що з 02 грудня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

21 березня 2023 року позивача було доставлено до медичного закладу Міністерства оборони України (військова частина НОМЕР_4 ПХГП Добропілля), в якому позивач знаходився до 26.03.2023, де йому було поставлено діагноз: Дисфункція товстого кишківника, та рекомендовано: 1) нагляд медика частини; 2) но-шпа по 1 т 2 р/д - 5 днів; 3) звільнення від службових обов`язків на 3 дні; 4) ФГДС планово; 5) Виконувати рекомендації терапевта, невролога.

Зазначене підтверджується виписним епікризом №2075/17 від 26.03.2023, та первинними медичними картками Форми 100 від 21.03.2023.

ОСОБА_1 після закінчення лікування 26.03.2023 до розташування військової частини НОМЕР_1 в населений пункт АДРЕСА_2 не повернувся, у зв`язку з чим відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 3144 від 26.06.2023 за фактом неповернення з лікування солдата ОСОБА_1 розпочате службове розслідування.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 3217 від 28.06.2023, службове розслідування призупинено до надходження необхідних медичних документів.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 180 від 29.06.2023 (по особовому складу) солдата ОСОБА_1 увільнено від займаних посад та виведено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , як такого, що скоїв дезертирство.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 4855 від 26.10.2023, службове розслідування поновлено, строк проведення до 24.11.2023.

Результати службового розслідування за фактом самовільного залишення солдатом ОСОБА_1 військової частини оформлені наказом № 4260 від 08.11.2023, яким:

« 1. За самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 , невихід на службу без поважних причин та самоусунення від виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України статей 1, 3, 4 дисциплінарного статуту Збройних Сил України на старшого стрільця-оператора 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення: СУВОРА ДОГАНА, утримано премію та додаткову грошову винагороду за березень 2023 року у повному обсязі, як надмірно виплачену.

2. Начальнику відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 на підставі підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, наказано підготувати проект наказу про зарахування старшого стрільця-оператора 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 у розпорядження як військовослужбовця, що відсутній понад десять діб, - до повернення військовослужбовця у військову частину.

3. Начальнику штаба заступнику командира НОМЕР_5 механізованого батальйону копії матеріалів службового розслідування наказано направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Краматорську для прийняття правового та процесуального рішення, внесення інформації до єдиного реєстру досудових розслідувань».

Доказів виконання вказаного наказу відповідачем до суду не надано.

В поясненнях, наданих на виконання ухвали суду першої інстанції від 11.12.2023 про витребування доказів, відповідачем зазначено, що за результатами службового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення направлено до відповідної установи ДБР.

Доказів такого направлення відповідачем до суду не надано.

31 березня 2023 року представником позивача за довіреністю ОСОБА_4 до Військової частини НОМЕР_1 через Міністерство оборони України та оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військова частина НОМЕР_2 поштовим зв`язком направлено заяву за підписом вказаного представника, додатком до якої є, зокрема, рапорт позивача про надання направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісію. У вказаному рапорті позивач просив:

1. Надати заявнику ОСОБА_1 , 1980 року народження направлення на проходження медичного обстеження (огляду) військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби за станом здоров`я;

2. Разом з направленням надати заявнику ОСОБА_1 , 1980 року народження, службову та медичну характеристики, довідку за формою згідно додатку 6 постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 «Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», витяг з журналу бойових дій.

Додатками до вказаного звернення також були: копія виписного епікризу №2075/17 від 26.03.2023; копії Форми 100 від 21.03.2023; копія нотаріальної довіреності №1078 від 28.03.2023, копія витягу з наказу №337 від 02.12.2023; оригінал рапорту ОСОБА_1 від 28.03.2023 про надання направлення на медичний огляд ВЛК, копія військового квитка заявника НОМЕР_6 , копії медичних досліджень від 29.03.2023 та 30.03.2023.

Також 31.03.2023 представником позивача до Військової частини НОМЕР_1 через Міністерство оборони України та оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військова частина НОМЕР_2 поштовим зв`язком направлено запит про надання інформації, в якому останній просив надати:

- копію наказу про зарахування ОСОБА_1 до списків військової частини;

- копії актів медичних оглядів, постанову (довідка) ВЛК про придатність до військової служби за станом здоров`я ОСОБА_1 , інші медичні документи згідно яких ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби.,

- копію витяг із журналу бойових дій та довідку про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях та забезпеченні обороноздатності держави;

- довідку за формою згідно з додатком 6, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 «Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», службову та медичну характеристики;

- службову та медичну характеристики відносно ОСОБА_1 ;

- копії речового та грошового атестатів, довідку про грошове забезпечення за останні 6 місяців, картку особового рахунку ОСОБА_1 ;

- копії наказів командира Військової частини НОМЕР_1 та рапортів командирів підрозділів про здійснення нарахування та виплат грошового забезпечення ОСОБА_1 у тому числі додаткової грошової винагороди в сумі до 100 000 грн.

Направлення вказаних звернень підтверджується поштовими накладними з описом вкладення, доданими до позовної заяви.

12 квітня 2023 року від відповідача на адресу представника позивача надійшла відповідь на запит стосовно позивача, в якій зазначено:

1. Солдат ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2022 №337.

2. Згідно наказу № 81 від 22.03.2023 солдата ОСОБА_1 з 21.03.2023 направлено у шпиталь, де він перебуває по теперішній час.

3. Грошовий атестат надається у разі звільнення або переведення до іншого місця служби, тому надати не маємо можливості.

До вказаної відповіді відповідачем було додано копію довідки про доходи №568 від 12.04.2023 та картку особового рахунку за 2023 рік.

Зі змісту вказаних документів вбачається, що позивачу в січні 2023 року нараховане грошове забезпечення за грудень 2022 року (кількість днів 30) в сумі 70426,69 грн, в тому числі додаткова винагорода в розмірі 17419,35 грн та збільшена додаткова винагорода в розмірі 38709,68 грн, в лютому місяці за січень 2023 року (кількість днів 31) позивачу нараховане грошове забезпечення в сумі 114085,90 грн, в тому числі збільшена додаткова винагорода в розмірі 100000 грн, в березні за лютий 2023 року (кількість днів 28) позивачу нараховане грошове забезпечення в сумі 71208,69 грн, в тому числі додаткова винагорода 30000 грн.

22 травня 2023 року від відповідача на адресу представника позивача надійшла відповідь на запит стосовно позивача, в якій військовою частиною зазначено наступне:

«На Вашу заяву стосовно надання довідки про грошове забезпечення за останні 6 місяців, грошового атестату та картки особового рахунку на військовослужбовця ОСОБА_1 , повідомляємо: солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 згідно наказу № 346 від 11.12.2022 та проходить військову службу по теперішній час. Грошовий атестат видається військовослужбовцю при звільненні, тому наразі надати атестат військова частина не може. На Вашу адресу вказану в запиті направляємо довідку про доходи та картку особового рахунку».

До вказаної відповіді відповідачем додано копію довідки про доходи №748 від 19.05.2023 та картку особового рахунку працівника за 2023 рік.

Відповідно до вказаних документів позивачу за березень та квітень місяці 2023 року нараховане грошове забезпечення відповідно у квітні та травні 2023 року в сумі 50604,30 грн., в тому числі додаткова винагорода в розмірі 30000 грн.

Виходячи із заявлених позовних вимог, позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача, яка полягає у:

- ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення за грудень 2022 року, додаткової винагороди до 100 000 (сто тисяч) грн за січень, березень, квітень, травень 2023 року;

- не розгляді рапорту ОСОБА_1 про направлення на медичний огляд ВЛК та не направленні позивача на медичний огляд з метою встановлення придатності до військової служби за станом здоров`я;

- неподанні на розгляд комісії довідки за формою згідно з додатком 6 та документів, передбачених абзацом десятим або одинадцятим пуншу 4 постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

- ненаданні ОСОБА_1 запитуваних документів на запит від 31.03.2023. Вважаючи вищезазначену бездіяльність протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо неподання на розгляд комісії довідки за формою згідно з додатком 6 та відповідних документів щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, чим порушено права позивача, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 у відповідній частині підлягає задоволенню. В іншій частині позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Колегія суддів, в межах доводів апеляційної скарги відповідача, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі Закон № 2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Перелік осіб, які визнаються учасниками бойових дій, визначений статтею 6 Закону України від 22.10.1993 №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до пункту 19 частини першої цієї статті (у редакції чинній на момент виникнення спірний правовідносин) учасниками бойових дій, окрім інших, визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Абзацом другим згаданого пункту передбачено, що порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та категорії таких осіб визначено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (далі - Порядок №413).

Абзацом другим пункту 2 цього Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірний правовідносин) було передбачено, що статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У відповідності до пункту 2-1 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях (абзац другий пункту 2-1 Порядку №413).

За змістом абзаців 10 та 11 пункту 4 Порядку №413 визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, зокрема: для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - не менш як один з таких документів - витяги (копії) бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

До зазначених документів особи, зазначені в абзаці десятому цього пункту, за власним бажанням можуть додавати інші документи, які містять докази та підтверджують факт виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань.

Згідно з пунктом 8 Порядку №413 У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

З урахуванням норм чинного законодавства на командира військової частини покладено обов`язок подання документів для встановлення статусу учасника бойових дій, тоді як надання особам статусу учасника бойових дій пов`язується саме з безпосереднім залученням такого військовослужбовця до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Поряд з цим, Порядком № 413 не визначено умов, за наявності яких командир позбавляється обов`язку надання документів для встановлення статусу учасника бойових дій військовослужбовцям, які були безпосередньо залучені до виконання заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

До аналогічного правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах від 20 вересня 2019 у справі №806/1102/16 та від 21 жовтня 2019 року у справі №806/248/16.

Як встановлено колегією суддів з матеріалів справи та не заперечувалось учасниками справи, що на підставі Указу Президента № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», 23.11.2022 ОСОБА_1 було призвано на військову службу по мобілізації.

На підставі наказу командира частини № 337 від 02.12.2022 ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 (а.с.40 том 1).

У відповідності до наказу №81 від 22.03.2023 ОСОБА_1 було направлено у шпиталь (а.с. 29 том 1) після поранення отриманого у м.Добропілля (а.с. 48 том 1).

При цьому, учасниками справи не заперечується обставина участі позивача у здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у проміжку часу з 02.12.2022 (зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ) по 22.03.2023 (направлення у шпиталь через поранення отримане у АДРЕСА_2 ).

Обставини участі позивача у виконанні бойових завдань також підтверджуються тим, що Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу сплачувалася додаткова винагорода у збільшеному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, починаючи з грудня 2022 року (а.с. 28, 103 том 1).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підтвердження подання документів визначених Порядком №413 для встановлення позивачу статуту учасника бойових дій не надано жодного доказу.

Поряд з цим, за приписами Порядку №413 визначено обов`язок командирів (начальників) військових частин (органів, підрозділів) подати на розгляд комісії, утвореної відповідним міністерством, довідки за формою згідно з додатком 6 та документів, передбачених абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 цього Порядку для таких осіб, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. Окрім того, за положеннями Порядку №413 також не визначено умов, за наявності яких командир позбавляється обов`язку надання документів для встановлення статусу учасника бойових дій військовослужбовцям, які були безпосередньо залучені до виконання заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Визначення достатності підстав для надання відповідного статусу належить до повноважень комісії, а не військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем вчинено протиправну бездіяльність, яка полягає у неподанні на розгляд комісії довідки за формою згідно з додатком 6 та документів, передбачених абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 Постанови № 413, для вирішення питання щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, у зв`язку з чим, слід зобов`язати відповідача подати на розгляд комісії довідку за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 Постанови № 413, для вирішення питання щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Стосовно тверджень апеляційної скарги відповідача про відсутність згоди на збір та обробку персональних даних, що визначено підпунктом 17 пункту 15 Положення №369, є підставою для неподання документів до комісії в порядку визначеного Постановою №413, колегія суддів вказує на їх безпідставність, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до пункту 15 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та вирішення спірних питань щодо зарахування окремих періодів служби до вислуги років та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни - учасник бойових дій» та листів талонів на право одержання ветеранами війни проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10 листопада 2022 року № 369 (далі по тексту Положення №369) передбачено, що Комісії приймають рішення про визнання осіб учасниками бойових дій на підставі таких документів, зокрема: до документів осіб, зазначених у підпунктах 1-16 цього пункту, додається згода на збір та обробку персональних даних (підпункт 17).

Отже, дійсно в сукупності з іншими документами визначеними у підпунктах 1-16 пункту 15 Положення №369 комісія приймає рішення про визнання особи учасником бойових дій, також з урахуванням згода на збір та обробку персональних даних.

Разом з тим, відсутність у відповідача такої заяви, не звільняє його від обов`язку подати на розгляд комісії довідку за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 Постанови № 413, для вирішення питання щодо надання військовослужбовцю статусу учасника бойових дій.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи заявника апеляційної скарги у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи результат апеляційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 по справі № 160/19324/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Л.В. Любчич С.П. Жигилій