Справа № 573/2037/24
Суддя: Черкашина М. С.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/2037/24
Номер провадження 2-а/573/12/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, і вимоги обґрунтовує тим, що 04.10.2024 року відносно нього було складно адміністративний протокол №СУ/1681/2024, у відповідності до якого 04.10.2024 о 10 год 45 хв був виявлений факт неявки відповідача за повісткою від 23.08.2024 без поважних причин під час особливого періоду, який діє в Україні з 17 березня 2014 року по теперішній час, чим порушив ч.1 п.2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених у додатку 2 до Порядку затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487.

З постановою він не згодний, вважає її протиправною у зв`язку із наступними обставинами.

В порушення вимог Конституції України та КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього не були з`ясовані всі обставини справи, а саме чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, розгляд справи 04 жовтня 2024 об 11 год 45 хв відбувся без його участі, оскільки під час складання постанови він перебував у коридорі приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повістку про призначення справи до розгляду було йому вручено цього ж дня і взагалі належним чином про час і дату розгляду справи повідомлений не був.

У винесеній постанові не було зроблено посилання на які-небудь докази на підтвердження порушень, за вчинення яких позивача притягнуто до відповідальності, не зазначено конкретну дату та місце вчинення правопорушення та з матеріалів справи є незрозумілим що це за «особливий період, який діє в Україні з 17.03.2014 по теперішній час», що впливає на кваліфікуючу ознаку складу правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить скасувати постанову серії № СУ/1681/2024 від 04 жовтня 2024 та закрити провадження в справі.

Відповідач направив до суду письмовий відзив на позовну заяву, де зазначив, що позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив залишити постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення без змін, а позовну заяву без задоволення.

Заперечення позовної заяви відповідач обгрунтовує наступним чином: 23 серпня 2024 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) ОСОБА_2 під особистий підпис вручено повістку № 0113 про явку до відділу ТЦК на 08 год 00 хв 28 серпня 2024 року. На вказану дату ОСОБА_2 не з`явився, на підставі чого, з метою вжиття заходів було направлено звернення до органів Національної поліції ГУНП в Сумській області. 04 жовтня 2024 року працівниками поліції доставлено ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого факт вчинення правопорушення було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення № СУ/1618/2024 від 04 жовтня 2024 року. У даному протоколі міститься запис про роз`яснення позивачу змісту ст.63 Конституції України та прав, передбачених ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджено особистим підписом позивача. Під час розгляду справи будь яких заяв чи клопотань від ОСОБА_2 не надходило, від пояснень останній також відмовився.

У зв`язку з вищевикладеним, доводи позивача вважають необгрунтованими, постанову № СУ/1681/2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 4 жовтня 2024 року законною.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

04 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП щодо неявки за повісткою від 23 серпня 2024 року без поважних причин під час особливого періоду, який діє в Україні з 17 березня 214 року. В протоколі про адміністративне правопорушення від 04 жовтня 2024 ОСОБА_2 було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП 04 жовтня 2024 року у приміщенні м.Суми, вул.Янки Купали, б.51 каб.104, роз`яснено ст.63 Конституції України, та підпис позивача про відмову від пояснень (а.с.6).

Згідно з постановою № СУ/1681/2024 від 04 жовтня 2024 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч.3 ст.210 КУпАП, із якої вбачається, що 04 жовтня 2024 року о 10 год. 45 хв. було виявлено факт, що ОСОБА_2 під час особливого періоду, який діє в Україні з 17.03.2024 по теперішній час, не з`явився за повісткою від 23.08.2024 без поважних причин, чим порушив ч.1 п.2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», визначених у додатку 2 до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487 (а.с.8).

Згідно дослідженої судом розписки № 0113 від 28.08.2024 ОСОБА_2 отримав повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де наявний підпис позивача ( а.с. 18 зв. б.) .

Крім того, факт неявки ОСОБА_2 до відділу РТЦК 28 серпня 2024 року за повісткою від 23 серпня 2024 року ніким не оспорюється.

Також, судом досліджено повідомлення, адресоване начальнику відділення поліції №1 (м.Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області про адміністративне правопорушення від 09 вересня 2024 року №1/2059/5 в якому зазначено, що ОСОБА_2 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 28.08.2024 у зв`язку з чим його необхідно доставити для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. ). Судом досліджено акт доставки особи від 04 жовтня 2024 року, в я кому вказано, що в цей день ОСОБА_2 доставлено поліцейським СРПП ВП№4 СРУП ГУНП в Сумській області (а.с. 19 зв.б.).

Дослідивши зазначені докази, суд відхиляє доводи позивача щодо порушення його прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оспорюваної постанови, оскільки в матеріалах справи відсутні заяви/клопотання позивача до відповідача про перенесення розляду справи чи будь які інщі заяви/клопотання.

Зокрема, у своїй позовній заяві ОСОБА_2 підтверджує факт повідомлення його належним чином про розгляд справи, і не надає суду жодних доказів того, що висловлював клопотання щодо перенесення на іншу дату розгляд вказаного протоколу. Час та дата розгляду справи, зазначені в постанові збігаються з часом перебування ОСОБА_2 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , а доводи щодо розгляду без його участі суперечать даному факту та нічим не підтверджуться.

У протоколі, який власноручно підписаний позивачем, про вчинення адміністративного правопорушення зазначено дату і час розгляду справи, тобто особа повідомлена належним чином і заперечень стосовно розгляду справи у такі строк не висловила. З зазначеними даними ОСОБА_2 погодився, тобто оспорювання в судовому порядку строку повідомлення «за 3 дні» носить суто формальний характер, оскільки жодним чином на позицію стосовно самого правопорушення не вплинуло і не обмежило його права, тому суд даний аргумент не може врахувати при винесенні рішення у даній справі.

Згідно з ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч.1 ст.210 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління.

Об`єктивна сторона виражається у порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил.

Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року (далі Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За ч.3 ст.286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та відсутності підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя