Справа № 160/25900/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/25900/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Дзісь Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду 14 жовтня 2024 року в адміністративній справі №160/25900/24 (головуючий суддя першої інстанції Бухтіярова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 26.09.2024 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області України, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не проведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;

- зобов`язати відповідача здійснити індексацію та перерахунок його пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 07.08.2024 року у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду цієї позовної заяви у сумі 1937,88 грн., сплаченого в установленому порядку.

04.10.2024 року представником позивача подано до суду першої інстанції клопотання про об`єднання позовних вимог, в обґрунтування якого зазначено, що заявлені у позовній заяві вимоги не є окремими, а основною та похідною, а тому судовий збір має бути сплачений у розрахунку за одну вимогу немайнового характеру. Відповідно, враховуючи предмет позову (визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії), позивач заявив одну позовну вимогу немайнового характеру, а отже, мав сплатити судовий збір у сумі 969,00 грн., як за одну позовну вимогу немайнового характеру. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору у сумі 969,00 грн., та вважає, що позовну заяву подано з додержанням вимог, встановлених статями 160, 161 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року позовну заяву в частині позовних вимог щодо не проведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14 та 1,197 та зобов`язання здійснити індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,14 та 1,197 повернуто позивачеві.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та прийнята з порушенням норм процесуального права. Скаржник вважає, що позовна заява відповідає вимогами ст.ст. 160, 161 КАС України, оскільки позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру (визнання дій протиправними за певний період) з похідною від неї вимогою (зобов`язати вчинити певні дії).

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо повернення заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що у поданій позовній заяві позивачем заявлено декілька окремих позовних вимог немайнового характеру, за кожну з яких необхідно сплатити судовий збір. Суд зазначив, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позову без руху, а тому позовна заява в частині вимог щодо проведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14 та 1,197 підлягає поверненню позивачу.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Підставою для повернення позовної заяви в частині позовних вимог щодо проведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14 та 1,197 та зобов`язання здійснити індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,14 та 1,197 слугувало те, що позивачем фактично заявлено три окремі позовні вимоги немайнового характеру, за кожну з яких позивач має сплатити судовий збір.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позову без руху та повернув позов в частині зазначених вище позовних вимог на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема шляхом:

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно частини першої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що в позовній заяві зазначаються зокрема:

зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно із частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Як вбачається з текст заяви, позивач звернувся до суду першої інстанції з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити індексацію та перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з 07.08.2024 року у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796.

Предметом спору у даній справі є питання правомірності дій пенсійного органу щодо нездійснення перерахунку (індексації) пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії та із застосуванням коефіцієнту збільшення у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 за 2022-2024 роки.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивачем заявлено декілька позовних вимог немайнового характеру, за кожну з яких позивачу необхідно сплатити судовий збір, оскільки фактично позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру про визнання дій пенсійного органу протиправними разом з похідною вимогою про зобов`язання вчинити дії щодо проведення перерахунку (індексації) пенсії за відповідний період.

Крім того, не зрозуміло, чим керувався суд першої інстанції, вирішивши повернути позовну заяву саме в частині вимог щодо застосування коефіцієнтів збільшення пенсії у розмірі 1,14, у розмірі 1,197, обравши на свій розсуд розгляд позовних вимог щодо застосування коефіцієнтів збільшення пенсії у розмірі 1,0796.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 969,00 грн., що підтверджується квитанцією від 26.09.2024 року №0726-0577-2540-2430 (а.с.17), а тому позиція суду першої інстанції щодо того, що судовий збір за подання позовної заяви у цій справі сплачено не в повному обсязі є безпідставним.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позову в частині позовних вимог, наведених вище.

Згідно із п.4 ч.1 ст. 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 109, 243, 250, 294, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Дзісь Андрія Романовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду 14 жовтня 2024 року в адміністративній справі №160/25900/24 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду 14 жовтня 2024 року в адміністративній справі №160/25900/24 скасувати.

Справу №160/25900/24 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко