Справа № 140/13042/24
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/13042/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо не врахування довідок про складові заробітної плати від 15.04.2024 №26/02/2-24 та №26/02/2-24 під час нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на підставі п. 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області врахувати довідки про складові заробітної плати від 15.04.2024 №26/02/2-24 та №26/02/2-24 під час нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ на підставі п. 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889- VIII, починаючи 16.04.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 (справа №140/6386/24) Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області зобов`язано здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком, перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII, з 16.04.2024.

Однак, при переведенні позивача на пенсію державного службовця, відповідачем не були враховані довідки про складові заробітної плати від 15.04.2024 №26/02/2-24 та №26/02/2-24.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії довідок про складові заробітної плати, з врахуванням чого просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечив.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 (справа №140/6386/24) Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області зобов`язано здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком, перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII, з 16.04.2024.

Однак, при переведенні позивача на пенсію державного службовця, відповідачем не були враховані довідки про складові заробітної плати від 15.04.2024 №26/02/2-24 та №26/02/2-24.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 року, передбачені розділом ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №889-VІІІ.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №889-VІІІ з 01.05.2016 втратив чинність Закон України Про державну службу №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 року та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 року та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із частиною першою статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 року на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, після 1 травня 2016 року (дати набрання чинності Законом України Про державну службу №889-VІІІ від 10.12.2015) право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ зберігають лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені частиною дев`ятою статті 37 Закону №3723-ХІІ страховий стаж і стаж державної служби.

Як встановлено в судовому рішенні, на час набрання чинності Закону №889-VII, а саме станом на 01.05.2016 в силу перерахованих вище норм законодавства позивач перебував на посадах державної служби понад 20 років, а станом на день звернення до відповідача із заявою від 15.05.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу мав необхідний стаж державної служби та досяг необхідного пенсійного віку, відтак, суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії державного службовця за віком згідно ст.37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993р. №3723-ХІІ.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 4 Порядку).

Разом з тим, під час виконання вищевказаного рішення суду та переведення позивача з одного виду пенсії на інший, виникло спірне питання щодо довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01 грудня 2015 року, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за №180/30048 затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 №889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-XII Про державну службу (далі - Постанова №1-3).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач разом із заявою від про призначення/перерахунок пенсії надав відповідачу довідки про складові заробітної плати від 15.04.2024 №26/02/2-24 та №26/02/2-24.

Вищезазначені довідки складені за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також дані про розмір місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю, які визначені в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.

На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, на переконання суду всі відображені в довідках види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закон №1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Більше того, пенсійним органом не наведено жодного аргументу на підтвердження невідповідності поданих довідок вимогам встановленого зразка, зокрема формі, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 та не зазначено в чому саме полягає така невідповідність.

З огляду на наведене позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивачу пенсія за віком відповідно до Закону України Про державну службу, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 у справі №140/6386/24, призначена з 16.04.2024, тому врахування довідок при нарахуванні та виплаті такої пенсії повинно проводитись саме з моменту її призначення, тобто, з 16.04.2024.

Керуючись статтями 2, 139, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо не врахування довідок про складові заробітної плати від 15.04.2024 №26/02/2-24 та №26/02/2-24 під час нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії державного службовця за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ на підставі п. 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області врахувати довідки про складові заробітної плати від 15.04.2024 №26/02/2-24 та №26/02/2-24 під час нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії державного службовця за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ на підставі п.10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889- VIII, починаючи 16.04.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, 7, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ).

Суддя Ю.Ю. Сорока