Справа № 754/14862/24
Суддя: Сенюта В. О.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/232/24
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в особі головуючого-судді Сенюти В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Молчанова Н.В. через систему «Електронний суд» звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов обґрунтовує наступним:

Постановою №945 від 30.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення, прийнятою начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 було встановлено, що ОСОБА_1 10.07.2024 о 08 год. 30 хв. не прибув за викликом ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, зазначений у повістці, отриманій 09.07.2024, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», абз. 2 ч. 1 та абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 201-1 КУпАП. У відповідності до даної постанови по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 25500,00 грн. Свою провину у скоєному адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 не визнав. Позивач стверджує, що він оновив дані ще 26.05.2024 в застосунку Резерв +, та зазначає, що дані були уточненні та оновлені вчасно, та безпосередньо в застосунку Резерв + була відповідна відмітка, про те, що позивач оновив свої дані вчасно. Крім того, позивач зазначає, що відвідав ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Києві за викликом по повістці, однак не зміг потрапити всередину через велику кількість людей, які також прийшли оновлювати свої дані. Унаслідок значної черги йому не вдалося потрапити до територіального центру. Вказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою, складеною з порушенням встановленої процедури та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю, оскільки в його діяннях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, що передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

11.10.2024 ОСОБА_1 окрім постанови №945 від 30.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, також отримав постанову №944 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 30.09.2024. Згідно з постановою №944 від 30.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 було встановлено, що ОСОБА_1 , що 30.09.2024 о 07 год. 00 хв. не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу працівників Національної поліції України, що підтверджується рапортом ДОП Деснянського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції М. Морозова від 30.09.2024, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме ч. 6, ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Таким чином, постановлено про накладення на ОСОБА_1 штраф у сумі 25500 грн. Свою провину у скоєному адміністративному правопорушенні ОСОБА_1 не визнав. Таким чином, посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 було накладено два стягнення за кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, в супереч вимогам ст. 36 КУпАП України. Отже, позивач вважає, що були безпідставно та необґрунтовано винесені дві окремі постанови, за максимально суворою санкцією статті 210-1 КУпАП, а саме за постановою №944 від 30.09.2024р. штраф в розмірі 25500 грн. та за постановою №945 від 30.09.2024р. штраф в розмірі 25500 грн.

Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд:

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 945 від 30.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

07.11.2024 представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду подано відзив на позовну заяву. Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, бездоказовими та такими, що не відповідають фактичним обставинам при притягненні позивача до адміністративної відповідальності. У задоволенні позову має бути відмовлено, оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП доведена матеріалами адміністративної справи. Оскільки, вказані аргументи незаконності постанови є безпідставними, надуманими та такими, що не підтверджуються ні обставинами вчинення адміністративного правопорушення, ні наявними у справі матеріалами. Так, при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП постановою № 945 від 30.09.2024, яка оскаржується відповідачем було дотримано усі вимоги законодавства, доказів протиправних дій відповідача позивачем не надано. Отже, позивачем не виконані вимоги законодавства про мобілізацію щодо явки позивача до відповідача за отриманою повісткою (викликом), не дотримані. Про причини неможливості з`явитися позивачем, відповідачу не повідомлені ні в день неприбуття, ні згодом. Проте, в наданих поясненнях 30.09.2024 позивач вказав, що не з`явився 10.07.2024 до відповідача за викликом по повістці, отриманій 09.07.2024 в зв`язку з тим, що оновив дані в застосунку «Резерв+», а тому не вважав за потрібне з`являтися за викликом. Позивач не надав доказів прибуття 10.07.2024 до відповідача за отриманою повісткою. Правовий нігілізм позивача жодним чином не надає йому права на невиконання чи ігнорування правових приписів, які прямо встановлюють позивачу норми його імперативної правової поведінки.

Представник позивача подав відповідь на відзив. Відповідно до якої вказує, що відповідач не доводить правомірність свого рішення. У спірній постанові відсутні відомості щодо присутності позивача при розгляді останньої. Відповідачем без обґрунтування застосовано максимальну санкцію. Відповідачем порушено процедуру розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

09.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 сформовано повістку на ім`я ОСОБА_1 1981 року народження.

Відповідно до змісту вказаної повістки, ОСОБА_1 належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 10.07.2024 о 8:30 за адресою АДРЕСА_1 , каб. № 4 з метою уточнення облікових даних.

Вказану повістку позивач отримав 09.07.2024 про що свідчить його підпис.

30.09.2024 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 складено протокол № 945 про адміністративне правопорушення. Відповідно до якого, 10.07.2024 о 8:30 ОСОБА_1 не прибув за викликом ІНФОРМАЦІЯ_6 у строк, зазначений у повістці. Отриманий 09.07.2024, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 1 абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

30.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , було винесено постанову № 945 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500,00 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови, громадянин ОСОБА_1 10.07.2024 о 08 год. 30хв. не прибув за викликом ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, зазначений у повістці, отриманій 09.07.2024, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», абз. 2 ч. 1 та абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 201-1 КУпАП.

Згідно акту про відмову від підпису та отримання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.09.2024, ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.09.2024.

З письмових пояснень позивача вбачається, що ОСОБА_1 не з`явився 10.07.2024 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 по повістці, отриманій 09.07.2024 у зв`язку з тим, що оновив дані в застосунку «Резерв+» тому не вважав за потрібне.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено Указом ще на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022продовжено ще на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022продовжено ще на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 продовжено ще на 90 діб. У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалася та діє на сьогоднішній день.

Згідно Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 постановлено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», Закон України «Про Збройні Сили України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Згідно положень ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.1 ст.35 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» на загальному військовому обліку перебувають резервісти, а також військовозобов`язані, які не заброньовані за центральними та місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і закладами освіти незалежно від підпорядкування і форми власності на період мобілізації та на воєнний час.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори у строк, установлений територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, які підтверджені відповідними документами (довідками), визнаються:

?смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів;

?хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем;

?здійснення стосовно військовозобов`язаного кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття;

?потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю;

?складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах є обов`язком військовозобов`язаних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було відомо про дату явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 (10.07.2024). Однак поважність причин неприбуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 не підтверджені жодними доказами.

Посилання позивача на той факт, що позивач оновив дані в застосунку «Резерв +» не є бути підставою для не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 за викликом останнього.

Судом встановлено, що на момент події інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення на території України введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, що підпадає під поняття «особливого періоду» в розумінні ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, під час якого посадовими особами відповідача на виконання покладених на них обов`язків здійснювались заходи з мобілізації.

З огляду на вищевказане та зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 містилися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 23 грудня 2024 року.

Суддя В.О.Сенюта