Справа № 314/5010/24
Суддя: Свідунович Н. М.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/5010/24
Провадження № 2-а/314/44/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Свідунович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) осіб справу № 314/5010/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Неткала О.О. звернувся до суду із вказаним адміністративний позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 03318004 від 22.10.2024, складеною поліцейським 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядовим поліцейським Зірзіним А.А., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що 22.10.2024 о 13 годині 10 хвилин по вул. Центральній, 1, у с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області керував транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», д/н НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України. Позивач зазначає, що вимог 2.3 «в» ПДР України, всупереч відомостям, зазначеним у постанові, він не порушував, керував транспортним засобом із застосуванням ременю безпеки та відстебнув його лише після зупинки транспортного засобу для того, аби було зручніше дістати документи, які знаходились у сумці на задньому сидінні автомобіля. При цьому, інспектором патрульної поліції при винесенні постанови не було досліджено жодних доказів, які б підтверджували наявність чи відсутність в його діях вказаного адміністративного правопорушення. Автомобіль «CHEVROLET AVEO», д/н НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності складу адміністративного правопорушення, у тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Позивач заперечує факт порушення ним ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП, зазначає, що при винесенні постанови інспектором патрульної поліції не були досліджені усі обставини справи, а також надані докази вчинення ним адміністративного правопорушення (фото, відео фіксація правопорушення). Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 03318004 від 22.10.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн та закрити провадження у вказаній справі.

Ухвалою суду від 11.11.2024 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам надано строк для надання відзиву, пояснень, відповіді на відзив та заперечень.

Визначений ст. 261, ч. 7 ст. 262 КАС України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

11.12.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому, не погоджуючись із позовними вимогами, представник Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції зазначає, що за приписами п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Поліцейським Управління патрульної поліції під час несення служби 22.10.2024 було зупинено автомобіль «CHEVROLET AVEO», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України. У позові позивач стверджує, що вимоги п. 2.3 «в» не порушував, керував транспортним засобом із застосуванням ременю безпеки та відстебнув його лише після зупинки транспортного засобу, для того аби дістати документи. Однак, з відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки під час руху транспортного засобу. Вважає, що патрульний діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідач у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч. 6 ст. 162 та ч. 8 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог із таких підстав.

Із постанови серії ЕНА № 3318004 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної 22.10.2024, встановлюється, що 22.10.2024 о 13 годині 10 хвилин по вул. Центральній, 1, у с. Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», д/н НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

За приписами п. 2.3 «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Згідно п. п. 1.1 ПДР України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. За положеннями п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 5 ст. 121 КУпАП, є порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами , що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами п. п. 2, 3, 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху; попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності (ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, у повній мірі підтверджується наданим стороною відповідача відеозаписом, з якого вбачається, що позивач керував транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», д/н НОМЕР_1 ,обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки. На зауваження поліцейського, що позивач керує транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки, позивач запитав «Без чого?». У позові ОСОБА_1 стверджує, що був пристебнутий ременем безпеки, та відстебнув його лише після зупинки транспортного засобу задля того, аби було зручніше дістати документи, які знаходились у сумці на задньому сидінні автомобіля. Однак, із відеозапису чітко вбачається, що сумка із документами перебувала на пасажирському сидінні праворуч від водія.

Після перевірки документів поліцейський у відповідності до вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням положень ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, в ході проведення якого позивачеві були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Від підпису постанови водій відмовився.

Відтак, суд приходить до висновку, що твердження позивача про відсутність належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, недотримання його прав є безпідставними та необґрунтованими.

Постанова відповідає вимогам п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015. Зокрема, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі, або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, неведеної у додатку 5 до вказаної Інструкції.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 (серія А, № 303А, п. 2958). Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

За таких обставин, суд дійшов беззаперечного висновку, що поліцейський 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області рядовий поліцейський Зірзін А.А.діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 79, 241-246, 250, 255, 257-262, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

23.12.2024