Справа № 380/5083/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 рокусправа № 380/5083/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) із вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за місяці березень 2023 року, квітень 2023 року та травень 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити донарахування та доплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в збільшеному до 100000 гривень розмірі відповідно до Постанови КМУ №168 від 28 лютого 2022 року за місяці березень 2023 року, квітень 2023 року та травень 2023 року, яка з урахуванням здійснених виплат за вказаний період, в загальній сумі становить 167476,19 гривень (Сто шістдесят сім тисяч чотириста сімдесят шість гривень 19 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані таким. Позивач, перебуваючи у штаті військової частини в безпосередньому підпорядкуванні її командира (як його помічник з правової роботи) безперервно забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації відповідно до бойових розпоряджень, наказів та посадових (функціональних) обов`язків помічника командира з правової роботи. у зв`язку із безперервним (за винятком вибуття у березні 2023 року у відпустку на 12 календарних днів) перебуванням у районі ведення воєнних (бойових) дій впродовж жовтня 2022 року червня 2023 року Позивачу щомісячно виплачувалась передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», надалі - Постанова №168, додаткова винагорода у збільшеному до 100000 гривень розмірі, за винятком місяців березня, квітня та травня 2023 року. За місяці березень, квітень та травень 2023 року, з урахуванням сплати податків і зборів, додаткової винагороди Позивачу було виплачено лише, відповідно, 17158,06 гривень - за березень, 38743,33 гривні - за квітень, 33998,39 гривень - за травень. Таким чином, всього за три місяці позивачу внаслідок бездіяльності відповідача та всупереч вимогам Постанови №168 не доплачено 167476 19 гривень.

Ухвалою від 24.03.2024 суд відкрив спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою від 13.06.2024 суд залишив позовну заяву без руху.

На виконання вимог ухвали позивач подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом.

Ухвалою від 24.06.2024 суд залишив позовну заяву без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2024 ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 про залишення позовної заяви без розгляду скасовано та направлено справу для продовження до суду першої інстанції.

Ухвалою від 18.09.2024 суд продовжив розгляд справи.

Відповідач відзиву на позов у встановлений строк не подав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.02 2022 №1 24 лютого 2022 року, ОСОБА_1 , відповідно до Указу Президента України про загальну мобілізацію №69/2022 від 24.02.2022 та мобілізаційного плану зарахований до списків особовою складу військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України ( НОМЕР_3 окремого батальйону територіального оборони НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони) на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти.

25.06.2022 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони) від 22.06.2022 №15РС для подальшого проходження військової служби переведений до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 окремого батальйону територіального оборони НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони), і згідно з припису від 23.06.2022 №463/КСП, зарахований на посаду водія-санітара медичного пункту військової частини НОМЕР_1 .

З огляду на наявність повної вищої юридичної освіти та на підставі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2022 №225 позивач надав згоду та за вакантною посадою був допущений до тимчасового виконання обов`язків помічника командира з правової роботи військової частини НОМЕР_1 і виконував їх аж до дати звільнення з військової служби - 25.06.2023.

Впродовж вищевказаного періоду (жовтень 2022 року - червень 2023 року) військова частина НОМЕР_1 , де проходив службу позивач, виконувала бойові завдання на сході України, у визначених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України районах ведення воєнних (бойових) дій, а саме - Борівській селищній територіальній громаді Ізюмського району Харківської області, отже позивач, перебуваючи у штаті військової частини в безпосередньому підпорядкуванні її командира (як його помічник з правової роботи) безперервно забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації відповідно до бойових розпоряджень, наказів та посадових (функціональних) обов`язків помічника командира з правової роботи, що підтверджується довідкою військової частини від 01.09.2023 №427.

Як вказує позивач, у зв`язку із безперервним (за винятком вибуття у березні 2023 року у відпустку на 12 календарних днів) перебуванням у районі ведення воєнних (бойових) дій впродовж жовтня 2022 року червня 2023 року позивачу щомісячно виплачувалась передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткова винагорода у збільшеному до 100000 гривень розмірі, за винятком місяців березня, квітня та травня 2023 року.

За місяці березень, квітень та травень 2023 року, з урахуванням сплати податків і зборів, додаткової винагороди позивачу було виплачено 17158,06 грн. за березень, 38743,33 грн. за квітень, 33998,39 грн. за травень, що підтверджується довідкою про доходи. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 2 Закону №2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Відповідно до п. 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 яке відповідно до п. 12 застосовується з 24.02.2023, визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі:

бойового наказу (бойового розпорядження);

журналу бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Тобто, необхідною умовою для отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн. є не лише перебування військовослужбовця в районах проведення воєнних (бойових) дій, а саме прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, наведені обставини мають бути підтверджені документально, журналами бойових дій та наказами командира військової частини.

Аналіз перелічених норм дає підстави для висновку, що для отримання військовослужбовцем додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень, визначеним переліком документів має бути підтверджена його безпосередня участь у бойових діях, або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів. У даному випадку таким підтвердженням у спірний період, зокрема є довідка Військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2023 №427 та бойові розпорядження НОМЕР_6 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони № НОМЕР_7 , №209 /арк.спр.19,20/.

З наявних у справі матеріалів, відповідно до наданих сторонами доказів та заяв по суті справи, судом встановлено, що службові розслідування відносно позивача у період березень-травень 2023 року не проводились, до дисциплінарної відповідальності позивач не притягався.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем - суб`єктом владних повноважень, не надано обґрунтованого пояснення підстав для нарахування у березні-травні 2023 року додаткової винагороди у розмірі 17158,06 гривень - за березень, 38743,33 гривні - за квітень, 33998,39 гривень - за травень, при тому, що в листопаді, грудні 2022 року та лютому 2023 року - місяці, що передували спірним, додаткова винагорода позивачеві нараховувалась у розмірі 100000,00 грн. та 115000,00 грн. відповідно.

Разом з тим, відповідачем не доведено, а судом не встановлено, що позивач у спірний період не виконував бойові завдання (розпорядження), за які нараховується додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, своєю чергою, таких жодних доказів правомірності своїх дій не надав.

Відповідно до ст.2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, за спірний період додаткова винагорода у відповідності до пункту 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 має бути нарахована та виплачена позивачу у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням виплачених сум. При цьому суд акцентує увагу, що розрахунок недоплаченої суми належить до дискреційних повноважень відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 143, 241-246, 250 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період березень-травень 2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) здійснити донарахування та доплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) додаткової винагороди в збільшеному до 100000 гривень розмірі відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період березень-травень 2023 року з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Желік О.М.