Справа № 340/5169/24
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/5169/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період: вересень 2022 року - жовтень 2022 року включно та січень 2023 року - грудень 2023 року включно із розрахунку до 100 000 грн. 00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період: вересень 2022 року - жовтень 2022 року включно та січень 2023 року - грудень 2023 року включно із розрахунку до 100 000 грн. 00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 02.05.2024 року № 180, позивач у період з 28.09.2022 року по 21.12.2022 року, з 30.12.2022 року по 15.01.2023 року, з 23.01.2023 року по 18.03.2023 року, з 29.03.2023 року по 03.04.2023 року, з 05.04.2023 року по 22.08.2023 року, з 02.09.2023 року по 05.12.2023 року, з 18.12.2023 року по 04.01.2024 року, з 24.01.2024 року по 25.01.2024 року, з 24.02.2024 року по 04.03.2024 року, з 14.03.2024 року по 15.03.2024 року та з 30.04.2024 року по 02.05.2024 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Дніпропетровській та Херсонській області. 21.05.2024 року позивачу було видано довідку по нарахуванню та виплаті грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 за березень 2022 року - квітень 2024 року від 21.05.2024 року, зі змісту якої позивач дізнався, що Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України в період: вересень 2022 року - жовтень 2022 року включно та січень 2023 року - грудень 2023 року включно, не нарахувала та не виплатила позивачу як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач через представника звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 30.08.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (т.1 а.с.36-37). Цією ж ухвалою у відповідача витребувано докази.

Ухвала про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету відповідача 30.08.2024 року (т.1 а.с.40), проте витребуваних ухвалою доказів суду не подано.

Ухвалою судді від 10.10.2024 року у відповідача повторно витребувано докази по справі (т.1 а.с.42-43).

Представником Військової частини НОМЕР_1 подано до суду пояснення на позовну заяву (т.1 а.с.46-59), згідно яких відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, та зазначив, що позивач з 27.02.2022 проходить службу у військові частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.05.2024 №123 солдат ОСОБА_1 виключений зі списків військової частини та знятий з усіх видів забезпечення. Відповідно до дублікату Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 05.04.2024 №144, солдат ОСОБА_1 у період із 28.09.2022 по 24.10.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Дніпропетровській та Херсонській області. Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.10.2022 №262 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" від 01.11.2022 №282 "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій", у період із 28.09.2022 по 24.10.2022 територія Дніпропетровської та Херсонської областей входила до районів ведення воєнних (бойових) дій. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.09.2022 року №231 солдат ОСОБА_1 прибув до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.12.2022 №315 солдат ОСОБА_1 вибув у відпустку за сімейними обставинами та виведений із складу ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та зони ведення бойових дій. Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій, від 02.12.2022 №311 від 02.01.2023 №1, від 02.02.2023 №26 (зі змінами, відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 14.02.2023 №35 та від 17.03.2023 №67), від 01.03.2023 №52, від 01.04.2023 №89, від 01.05.2023 №111, від 01.06.2023 № 147, від 01.07.2023 № 183, від 01.08.2023 №210, від 01.09.2023 №247, від 01.10.2023 №273, від 01.11.2023 №301, від 01.12.2023 №341, від 01.01.2024 №2, від 01.02.2024 №42, від 01.03.2024 №82, від 01.04.2024 №121, від 01.05.2024 №170, від 02.06.2024 №235 територія загалом Дніпропетровської та Херсонської областей визначалася Головнокомандувачем Збройних Сил України як район ведення воєнних (бойових дій) лише до 01.01.2023. Таким чином, вказує, що загальний термін виконання бойових завдань солдатом ОСОБА_1 у районах ведення воєнних (бойових) дій складає із 28.09.2022 по 22.12.2022 року. Подальше виконання солдатом ОСОБА_1 бойових завдань відбувалося поза районами ведення воєнних (бойових) дій. У період вересня - грудня 2022 року позивачем отримано додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. пропорційну дням залучення до виконання бойових завдань. В період із 27 лютого 2022 по 28 вересня 2022 позивач отримував додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. У період із 01.01.2023 по 03 січня 2024 солдат ОСОБА_1 отримував додаткову винагороду у розмірі 30 000 грн. пропорційно дням залучення його до виконання бойових (спеціальних) завдань.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2022 року солдата ОСОБА_1 , призвано на військову службу у військову частину НОМЕР_1 від 27.02.2022 року на посаду кулеметник 2 стрілецького відділення, 1 стрілецького взводу, 4 стрілецької роти (т.1 а.с.8, 60).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.06.2022 №132 позивач вважається таким, що справи та посаду номера обслуги 2 мінометного розрахунку 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 прийняв (т.1 а.с.61).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.10.2023 №301 солдат ОСОБА_1 призначений на посаду старшого навідника мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 (т.1 а.с.73).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.09.2022 року №231 позивач прибув до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації (т.1 а.с.62).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.12.2022 №315 солдат ОСОБА_1 вибув у відпустку за сімейними обставинами та виведений із складу оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та зони ведення бойових дій (т.1 а.с.63).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.12.2022 року №323 позивач прибув до складу сил та засобів оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", для участі у відбитті наступу ударних угрупувань військ противника, недопущення втрати території Херсонської, Дніпропетровської областей, відновлення втраченого положення шляхом ведення оборонної операції у визначеній операційній зоні. Вважати таким, що 29.12.2022 року прибув в зону ведення бойових дій (т.1 а.с.64).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.01.2023 №14 солдат ОСОБА_1 вибув у відрядження із складу сил та засобів оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", вибув у військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_1 на 7 діб з 16.01.2023 по 22.01.2023 (т.1 а.с.65).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.01.2023 року №23 позивач прибув з відрядження до складу сил та засобів оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", для участі у відбитті наступу ударних угрупувань військ противника, недопущення втрати території Херсонської, Дніпропетровської областей, відновлення втраченого положення шляхом ведення оборонної операції у визначеній операційній зоні та приступив до виконання службових обов`язків (т.1 а.с.66).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.03.2023 №78 солдат ОСОБА_1 вибув у відпустку з 19.03.2023 по 28.03.2023 (т.1 а.с.67).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.03.2023 року №89 позивач прибув до складу сил та засобів оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", для участі у відбитті наступу ударних угрупувань військ противника, недопущення втрати території Херсонської, Дніпропетровської областей, відновлення втраченого положення шляхом ведення оборонної операції у визначеній операційній зоні та приступив до виконання службових обов`язків (т.1 а.с.68).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.04.2023 №94 солдат ОСОБА_1 вибув із складу сил та засобів оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", для участі у відбитті наступу ударних угрупувань військ противника, недопущення втрати території Херсонської, Дніпропетровської областей, відновлення втраченого положення шляхом ведення оборонної операції у визначеній операційній зоні, у відрядження у населений пункт Нова Одеса з 04.04.2023 по 05.04.2023 (т.1 а.с.69).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.04.2023 року №98 позивач прибув з відрядження (т.1 а.с.70).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.08.2023 №241 солдат ОСОБА_1 вибув у відпустку із складу сил та засобів оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", з 23.08.2023 по 01.09.2023 (т.1 а.с.71).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.09.2023 року №253 позивач прибув з відпустки до складу сил та засобів оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", для участі у відбитті наступу ударних угрупувань військ противника, недопущення втрати території Херсонської, Дніпропетровської областей, відновлення втраченого положення шляхом ведення оборонної операції у визначеній операційній зоні та приступив до виконання службових обов`язків (т.1 а.с.72).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.12.2023 №353 солдат ОСОБА_2 вибув із складу сил та засобів оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", для участі у відбитті наступу ударних угрупувань військ противника, недопущення втрати території Херсонської, Дніпропетровської областей, відновлення втраченого положення шляхом ведення оборонної операції у визначеній операційній зоні у зв`язку із хворобою (т.1 а.с.74).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.12.2023 року №366 позивач прибув до складу сил та засобів оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", для участі у відбитті наступу ударних угрупувань військ противника, недопущення втрати території Херсонської, Дніпропетровської областей, відновлення втраченого положення шляхом ведення оборонної операції у визначеній операційній зоні та приступив до виконання службових обов`язків (т.1 а.с.75).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.01.2024 №4 солдат ОСОБА_1 вибув із складу сил та засобів оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", для участі у відбитті наступу ударних угрупувань військ противника, недопущення втрати території Херсонської, Дніпропетровської областей, відновлення втраченого положення шляхом ведення оборонної операції у визначеній операційній зоні у зв`язку із хворобою (т.1 а.с.76).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.05.2024 №123 солдат ОСОБА_1 виключений зі списків військової частини та знятий з усіх видів забезпечення (т.1 а.с.85).

Згідно довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 02.05.2024 року № 180, позивач у період з 28.09.2022 року по 21.12.2022 року, з 30.12.2022 року по 15.01.2023 року, з 23.01.2023 року по 18.03.2023 року, з 29.03.2023 року по 03.04.2023 року, з 05.04.2023 року по 22.08.2023 року, з 02.09.2023 року по 05.12.2023 року, з 18.12.2023 року по 04.01.2024 року, з 24.01.2024 року по 25.01.2024 року, з 24.02.2024 року по 04.03.2024 року, з 14.03.2024 року по 15.03.2024 року та з 30.04.2024 року по 02.05.2024 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Дніпропетровській та Херсонській області (т.1 а.с.12).

Так, позивач вказує, що отримавши довідку по нарахуванню та виплаті грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 за березень 2022 року - квітень 2024 року від 21.05.2024 року (т.1 а.с.15), встановлено, що військова частина НОМЕР_1 у період: вересень 2022 року - жовтень 2022 року включно та січень 2023 року - грудень 2023 року включно, не нарахувала та не виплатила позивачу як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За визначенням ч.1 ст.2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону №2232-XII громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. (ч.4 ст.2 Закону №2232-XII).

Статтею 3 Закону №2232-XII визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 40 Закону №2232-XII визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20.12.1991 року №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII), який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтею 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-XII у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок №260, в редакції0020инній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин до 20.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Крім того, в подальшому до даної постанови вносилися зміни, зокрема (з 20.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 р. № 836 внесено зміни до Постанови №168, доповнено п.1-1, яким зокрема установлено, що на період воєнного стану: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Постанову №168 доповнено пунктом 2-1 згідно з Постановою КМУ № 793 від 07.07.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року.

Пунктом 2-1 Постанови №168 (в редакції Постанови КМУ № 43 від 20.01.2023) установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Позивач перебував на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 27.02.2022.

Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено невиплатою додаткової винагороди відповідно п.1 Постанови №168 за період вересень жовтень 2022 року та у період з січня по грудень 2023 року в розмірі 100 000 гривень за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в частині наявності у позивача права на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у спірний період, суд дійшов наступного.

Порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, врегульовано, зокрема, Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 року № 912/з/29 (далі - Окреме доручення № 912/з/29).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністр оборони України видав окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (далі Окреме доручення, застосовувалося до січня 2023 включно), що узгоджується з пунктом 2-1 Постанови, який застосовується з 24.02.2022.

Зазначеним Окремим дорученням надано визначення термінів, застосованих у Постанові №168 від 28.02.2022 (зокрема, визначено поняття безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів), встановлено порядок визначення районів ведення бойових дій, визначено перелік документів, які є підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, встановлено порядок видання наказів про виплату додаткової винагороди тощо.

Пунктом 1 Окремого доручення № 912/з/29 визначено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Згідно пунктів 2, 3 Окремого доручення №912/з/29, на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Райони ведення бойових дій визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави-відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального-штабу Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість;

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надається довідка керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Відповідно до пунктів 5 - 6 Окремого доручення, виплата додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі військових частини) - особовому складу військової частини;

керівника вищого органу військового управління командиром (начальником) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначаються підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення).

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Крім того, наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за №177/39233 (який застосовується з 01 лютого 2023 року) внесено зміни до Порядку №260, зокрема доповнено цей Порядок новим розділом: XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану, що застосовується з 01 лютого 2023 року.

За пунктом 2 розділу ХХХІV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану виплачується в таких розмірах:

На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями.

- 50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

- 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Згідно з пунктом 3 розділу ХХХІV Порядку № 260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 4 розділу ХХХІV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 10 розділу XXXIV Порядку №260).

Отже, визначення конкретного розміру додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, Порядку №260 у межах до 30 000,00 грн. або у межах до 100000,00 грн. є виключно повноваженнями суб`єкта владних повноважень. Видання наказів командиром військової частини НОМЕР_1 стосовно нарахування додаткової винагороди військовослужбовцям на підставі рапортів командирів їх підрозділів виключає будь-яку необ`єктивність та зловживання правами з боку командира військової частини.

Пунктом 9 Окремого доручення № 912/з/29 визначено не включати до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень військовослужбовців, які:

9.1. Беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

9.2. Проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном.

9.3. Добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом командира (начальника).

9.4. Самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

9.5. Відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах - з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення відбування покарання, оголошеного наказом командира (начальника).

9.6. Усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника).

9.7. Відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

9.8. Вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошеного наказом командира (начальника).

9.9. Навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство.

9.10. Вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією - за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини.

9.11. Перебували (за час перебування) під вартою чи домашнім арештом або на навчанні за кордоном (крім тих, які проходили підготовку (навчання) щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) або у відпустках (за якими відповідно до законодавства України не передбачено збереження грошового забезпечення).

Зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у підпунктах 9.4. - 9.8., 9.10., які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.

Подібні положення містяться у п.15 розділу ХХХІV Порядку №260, до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які:

самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника);

усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади,- з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника);

відмовились виконувати бойові накази (розпорядження),- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);

вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);

вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією,- за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини;

добровільно здалися в полон,- з дня з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, оголошеного наказом командира (начальника);

навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення до самогубства, встановленого судом),- за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;

відбувають покарання на гауптвахті - за час відбування такого покарання.

За визначенням, що міститься у статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України», бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Вирішуючи цей спір, суд констатує, що відповідач не повідомляв про наявність обставин, передбачених пунктом 9 Окремого доручення № 912/з/29 та п.15 Порядку №260.

Представником відповідача, разом із поясненнями надано довідку військової частини НОМЕР_1 , а саме №528 від 05.07.2023 Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видана ОСОБА_1 про те, що він дійсно в період з 28.09.2022 по 24.10.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в Дніпропетровській та Херсонській області (т.1 а.с.101).

Підставою для видачі вказаної довідки стали витяг з журналу бойових дій, відповідні накази (по стройовій частині), про що зазначається в самій довідці.

Згідно довідки по нарахуванню та виплаті грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 за період з 27 лютого 2022 року по 02 травня 2024 року від 28.09.2024 року, позивачу за вересень та жовтень 2022 року включно, нараховано та виплачено як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. (т.1 а.с.102).

Ця додаткова винагорода виплачена позивачу:

за період з 28.09.2022 по 08.10.2022, з 08.10.2022 по 23.10.2022 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2022 №316 (т.1 а.с.86-87);

за період з 24.10.2022 по 30.11.2022 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2023 №14 (т.1 а.с.88-89).

Враховуючи наведене, у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 02.05.2024 року № 180, позивач у період з 30.12.2022 року по 15.01.2023 року, з 23.01.2023 року по 18.03.2023 року, з 29.03.2023 року по 03.04.2023 року, з 05.04.2023 року по 22.08.2023 року, з 02.09.2023 року по 05.12.2023 року, з 18.12.2023 року по 04.01.2024 року, з 24.01.2024 року по 25.01.2024 року, з 24.02.2024 року по 04.03.2024 року, з 14.03.2024 року по 15.03.2024 року та з 30.04.2024 року по 02.05.2024 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Дніпропетровській та Херсонській областях (т.1 а.с.12).

Підставою для видачі вказаної довідки стали відповідні накази (по стройовій частині), про що зазначається в самій довідці та надані до матеріалів справи (т.1 а.с.64-85).

Згідно довідки по нарахуванню та виплаті грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 за період з 27 лютого 2022 року по 02 травня 2024 року від 28.09.2024 року, позивачу за січень - грудень 2023 року не нараховувалась додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (т.1 а.с.102).

Не нарахування позивачу відповідних сум представник відповідача пояснює тим, що відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 (з урахуванням змін, внесених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 14.02.2023 №35, від 17.03.2023 №67), від 01.03.2023 №52, від 01.04.2023 №89, від 01.05.2023 №111, від 01.06.2023 №147, від 01.07.2023 №183, від 01.08.2023 №210, від 01.09.2023 №247, від 01.10.2023 №273, від 01.11.2023 №301, від 01.12.2023 №341, від 01.01.2024 №2, визначено райони ведення воєнних (бойових) дій. Територія на якій позивач виконував бойові завдання протягом 2023 року, не входить до районів ведення воєнних (бойових) дій. Враховуючи вищевказане, відповідно до Порядку, солдату ОСОБА_1 , який в період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року виконував бойові завдання в районах, які не визначено наказами Головнокомандувача Збройних Сил України районами ведення воєнних (бойових) дій, нараховувалась та виплачувалась щомісячна додаткова винагорода розмірі 30 000 гривень (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).

Разом з тим, суд зауважує, що виплата військовослужбовцям 100 000 гривень, передбачена тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях та виконують бойові (спеціальні) завдання, а 30000 грн. - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями).

Так, суд зазначає, що на виконання ухвали про витребування доказів від 12.11.2024 року (т.1 а.с.151-152), представником відповідача надано до суду рапорти до наказів, складених на підставі бойових розпоряджень, актів прийому передачі військової частини оперативного управління, бойових наказів та записів в журналі ведення бойових дій військової частини (т.1 а.с.160-249; т.2 а.с.1-14).

З наданих представником відповідача рапортів вбачається, що солдат ОСОБА_1 у період лютого - серпень 2023 року приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), бойових завдань із всебічного забезпечення в районі ведення бойових дій у складі оперативного управління військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (т.1 а.с.173-175, 179-181, 186-188, 195-197, 202-205, 214-217, 222-225).

Також судом встановлено, що позивачу у період з січня по грудень 2023 року виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у відповідності до Постанови №168, про що свідчать рапорти та накази командира (т.1 а.с.160-162, 192-194, 206-208, 218-221, 233-236, 237-240, 244-246, т.2 а.с.12-14, 15-39).

Зважаючи на те, що матеріалами справи частково підтверджується участь позивача у бойових діях та заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування зниженого розміру додаткової винагороди військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , за період лютий серпень 2023 року додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за періоди з січня по серпень 2023 року у розмірі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, у відповідності Постанови №168, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалюючи дане судове рішення суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки судом встановлено, що позивачу було нараховано та виплачено за вересень жовтень 2022 року додаткову винагороду, а інших доказів прийняття позивачем безпосередньої участі у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), виконанні бойових завданнь судом не встановлено, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню частково за період лютий - серпень 2023 року.

У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 14, 243-246, 250, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування зниженого розміру додаткової винагороди військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період з лютого по серпень 2023 року (включно) додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період з лютого по серпень 2023 року (включно) у розмірі до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА