Справа № 260/3555/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/3555/24 пров. № А/857/21028/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Судової-Хомюк Н.М.,

суддів: Іщук Л.П., Сеника Р.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року про повернення заяви без розгляду у справі № 260/3555/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Скраль Т.В.,

час винесення ухвали не зазначено,

місце винесення ухвали м. Ужгород,

дата складання повного тексту ухвали не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Служби зовнішньої розвідки України, якою просить: 1) визнати протиправними дії (бездіяльність) Служби зовнішньої розвідки України щодо ненадання позивачеві ОСОБА_1 оновлених довідок про розмір грошового забезпечення, з урахуванням індексації пенсії (2019 - 2023 роки); 2) зобов`язати СЗР України підготувати та надіслати до ГУ ПФ України в Закарпатській області (для виплати проіндексованої пенсії (2019 - 2023 роки), оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 відповідно Постанови Кабінету Міністрів України №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів (посадовий оклад начальника відділу - коефіцієнт - 52, вислуга - 36 років -90% ) схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, усі види грошового забезпечення - індексація пенсій (2019 - 2023 роки), а копію надіслати пенсіонеру ОСОБА_1 .

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Служби зовнішньої розвідки України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 30 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року для перерахунку пенсії.

Зобов`язано Службу зовнішньої розвідки України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 30 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року, з 01 лютого 2022 року та 01 лютого 2023 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

02 липня 2024 року позивачем подано заяву, в якій просить зобов`язати СЗР України підготувати та надіслати до ГУ ПФ України в Закарпатській області (для виплати проіндексованої пенсії (2019 - 2023 роки), оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 відповідно Постанови Кабінету Міністрів України №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів (посадовий оклад начальника відділу - коефіцієнт - 52, вислуга - 36 років -90% ) схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, усі види грошового забезпечення - індексація пенсій (2019 - 2023 роки), а копію надіслати пенсіонеру ОСОБА_1 .

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року заяву позивача від 02 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби зовнішньої розвідки України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії повернуто без розгляду.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що в ухвалі суду оминули питання посадового окладу, що перманентно і суттєво впливає на грошове забезпечення позивача пенсіонера і порушує його конституційні права. Просить зобов`язати СЗР України підготувати та надіслати до ГУ ПФ України в Закарпатській області (для виплати проіндексованої пенсії (2019 - 2023 роки), оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 відповідно Постанови Кабінету Міністрів України №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів (посадовий оклад начальника відділу - коефіцієнт - 52, вислуга - 36 років -90% ) схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, усі види грошового забезпечення - індексація пенсій (2019 - 2023 роки), а копію надіслати пенсіонеру ОСОБА_1 .

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що судом першої інстанції правомірно повернуто заяву позивача без розгляду у зв`язку з порушення вимог статті 167 КАС України. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу про повернення заяви залишити без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви, суд вважав за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень частини другої статті 312 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Суд першої інстанції, повертаючи заяву без розгляду, зазначив, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). Однак, суду не надано доказів надіслання заяви відповідачу.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що заяву від 02 липня 2024 року подано без додержання вимог частини першої статті 167 КАС України, а отже таку слід повернути заявнику без розгляду.

Нормами КАС України встановлені певні правила подання процесуальних заяв, їх оформлення, спосіб подання. Правила встановлені не з метою ускладнити доступ осіб до суду а навпаки, для дотримання прав всіх учасників процесу, полегшення розгляду заяв, скорочення строку їх розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що до заяви від 02 липня 2024 року не долучено її копії або докази направлення відповідачу.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на вимогах заяви від 02 липня 2024 року, а не питань порушення норм процесуального права при постановленні судом першої інстанції ухвали про повернення заяви від 30 липня 2024 року, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії). Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 р., заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд з прав людини встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення заяви без розгляду з зв`язку з не додержанням вимог частини першої статті 167 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що апелянт наведене жодним чином не спростував і в своїх доводах апеляційної скарги жодних доказів протилежного не надав.

Враховуючи наведені правові норми та фактичні обставин справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 липня 2024 року про повернення заяви без розгляду у справі № 260/3555/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Л. П. Іщук
Р. П. Сеник