Справа № 0907/2-а-3/2011
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2024 року

м. Київ

справа №0907/2-а-3/2011

адміністративне провадження №К/990/4659/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Соколова В.М., Загороднюка А.Г.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 0907/2-а-3/2011 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), Держави України в особі Державної казначейської служби України, Держави України в особі Міністерства юстиції України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року,

УСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 , під час триваючої процедури виконання вироку обласного суду Івано-Франківської області від 24.11.1997 p., звернувся до Івано - Франківського міського суду з позовом до Івано-Франківського міського управління юстиції та відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про визнання незаконним невиконання судових рішень та стягнення відшкодування заподіяної шкоди. 11 лютого 2005 року подав уточнюючу позовну заяву, в якій збільшив позовні вимоги, зазначивши відповідачем державу. 21 вересня 2004 року з ідентичним позовом до суду звернулася ОСОБА_3 . Ухвалою суду від 28 березня 2005 року вказані позови були об`єднані в одне провадження. 25 травня 2005 року з ідентичним позовом до суду звернувся ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 26 червня 2006 року позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були об`єднані в одне провадження.

2. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2021 року у справі № 0907/2-а-3/2011 позовні вимоги задоволено частково. Визнано бездіяльність відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції щодо невиконання вироку Івано-Франківського обласного суду від 24.11.1997 року та рішення Івано-Франківського міського суду від 28.02.2001 року протиправною. Визнано бездіяльність Івано-Франківського міського управління юстиції та управління юстиції в Івано-Франківській області щодо невиконання обов`язку по контролю за діяльністю відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції протиправною. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, на користь ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч гривень) 00 копійок. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, на користь ОСОБА_2 , 1967 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч гривень) 00 копійок. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, на користь ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 моральну шкоду в розмірі 5000 (п"ять тисяч гривень) 00 копійок.

3. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2021 року у справі № 0907/2-а-3/2011 скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано бездіяльність відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції щодо невиконання вироку Івано-Франківського обласного суду від 24.11.1997 року та рішення Івано-Франківського міського суду від 28.02.2001 року протиправною. Визнано бездіяльність Івано-Франківського міського управління юстиції та управління юстиції в Івано-Франківській області щодо невиконання обов`язку по контролю за діяльністю відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції протиправною. Постановлено стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, на користь ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч гривень) гривень 00 копійок. Постановлено стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, на користь ОСОБА_2 , 1967 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч гривень) гривень 00 копійок. Постановлено стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, на користь ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 моральну шкоду в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч гривень) гривень 00 копійок. Постановлено Стягнути з бюджетних асигнувань Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) (), Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) () на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2215 (дві тисячі двісті п`ятнадцять) гривень 00 копійок.

4. Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , подано касаційну скаргу.

5. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року відкрите касаційне провадження за касаційної скаргою ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі №0907/2-а-3/2011.

6. У касаційній скарзі наявне клопотання у якому скаржник просить передати цю справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою забезпечення розвитку права і формування єдиної правозастосовчої практики, посилаючись на частину п`яту статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

7. На переконання скаржника справа містить виключну правову проблему щодо питання наявності у особи права на стягнення відшкодування майнової шкоди, що виникає при незаконному невиконанні судових рішень органами державної виконавчої служби у випадку унеможливлення виконання цих рішень, а зокрема вироків суду в частині відшкодування шкоди, заподіяної предикатними злочинами, саме з вини органів державної виконавчої служби та реалізації цього права. Скаржник переконує в необхідності впорядкування розгляду цієї категорії спорів судами, враховуючи значний суспільний інтерес цієї справи, оскільки її вирішення впливає не лише на права і обов`язки її учасників, але й на права невизначеної к осіб, поновлення майнових прав яких після захисту судом залежить виключно від виконавчої служби. У цьому контексті скаржник наголошує, що зі змісту постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, на які суд посилається у цій справі, убачається, що фактично жодна особа не має права на стягнення в судовому порядку саме майнової шкоди, заподіяної невиконанням органами державної виконавчої служби судових рішень.

8. Колегія суддів, дослідивши доводи заявленого клопотання про передачу справи № 0907/2-а-3/2011 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду, вважає що у задоволені такого клопотання необхідно відмовити.

9. Так, відповідно до частини п`ятої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

10. Підстава для передачі касаційним судом справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, визначена частиною п`ятою статті 346 КАС України, передбачає наявність у справі виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

11. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в судовому рішенні від 26 березня 2019 року у справі № 804/15369/13-а, для віднесення справи до категорії спорів, що містять виключну правову проблему і вирішення яких необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, така справа повинна мати декілька з наведених ознак:

- справа не може бути вирішена відповідним касаційним судом у межах оцінки правильності застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи дотримання норм процесуального права;

- встановлена необхідність відступити від викладеного в постанові Верховного Суду України правового висновку, який унеможливлює ефективний судовий захист;

- існують кількісні критерії, що свідчать про наявність виключної правової проблеми, а саме значний перелік подібних справ (зокрема, між тими ж сторонами або з однакового предмета спору), які перебувають на розгляді в судах;

- існують якісні критерії наявності виключної правової проблеми, зокрема:

- немає усталеної судової практики у застосуванні однієї і тієї ж норми права, в тому числі, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному;

- невизначеність законодавчого регулювання правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема, в тому числі необхідність застосування аналогії закону чи права;

- встановлення глибоких та довгострокових розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами, а також наявність обґрунтованих припущень, що аналогічні проблеми неминуче виникатимуть у майбутньому;

- наявність різних наукових підходів до вирішення конкретних правових питань у схожих правовідносинах.

12. Згідно з частиною першою статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

13. Положеннями статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

14. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

15. Судом касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 КАС України є Верховний Суд, у складі якого за змістом статей 36, 37 Закон № 1402-VIII діє, зокрема, Касаційний адміністративний суд. Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.

16. Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

17. Отже, до повноважень Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема, належить вирішення питань про правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, їх тлумачення при вирішенні юридичних спорів в адміністративних справах чи проблем щодо забезпечення захисту прав, свобод або інтересів. Реалізація таких повноважень пов`язана з наявністю правових проблем.

18. Враховуючі викладене, колегія суддів вважає, що наведене у клопотанні обґрунтування наявності виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для формування єдиної правозастосовної практики, не створює підстави для передачі на розгляд Великій Палаті Верховного Суду справи № 0907/2-а-3/2011.

19. З урахуванням вищезазначеного, клопотання ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , про передачу справи № 0907/2-а-3/2011 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 344, 346, 347, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , про передачу справи № 0907/2-а-3/2011 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

В.М. Соколов ,

А.Г. Загороднюк

Судді Верховного Суду