Справа № 754/10167/24
Суддя: Сенюта В. О.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/149/24
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в особі головуючого-судді Сенюти В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови.

Адміністративний позов обґрунтовує наступним:

ОСОБА_1 13.06.2014 визнаний призовною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 непридатним з виключенням з військового обліку, про що видана відповідна Довідка №4/362 від 15.12.2015, в якій зазначено, що позивач є невійськовозобов`язаним. 08.07.2024 позивач був зупинений представниками поліції для перевірки документів та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де на позивача складено протокол № 515 від 08.07.2024 та винесена постанова №515 від 08.07.2024, якою було притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію». Надані позивачем заперечення і пояснення уповноважена особа відповідача залишила без уваги. Постанову від №515 від 08.07.2024 позивач вважає незаконною, прийнятою з грубим порушенням вимог КУпАП та без жодного доказу вчинення такого правопорушення, а тому такою що підлягає скасуванню.

Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд:

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП від 08.07.2024 №515, стосовно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26.07.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

16.09.2024 представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду подано відзив на позовну заяву. Відповідач не погоджується з позовними вимогами з наступних підстав. Всупереч вимог законодавства ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу працівників НПУ. Наведене узгоджується з поясненнями написаними позивачем власноруч у відповідній графі протоколу. Отже, позивач не заперечує, що оригіналу військово-облікового документу при собі не мав. Окрім того, позивач сплатив штраф, накладений на останнього оскаржуваною постановою. З наведеного ОСОБА_1 визнав законність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності і погодився з ними.

26.09.2024 представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Таран М.В. до суду подано відповідь на відзив. Сторона позивача вважає висновок відповідача про визнання правопорушення позивачем у зв`язку із здійсненням оплати штрафу є безпідставним та необґрунтованим. Позивач здійснив оплату штрафу, щоб не допустити відкриття виконавчого провадження, арешту коштів та майна позивача. Факт оплати штрафу жодним чином не позбавляє позивача права на оскарження постанови № 515 від 08.07.2024 та повернення сплачених коштів у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.07.2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 515 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 08.07.2024 не мав при собі військово - облікового документу та не пред`явив його на вимогу працівників Національної поліції України, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

08.07.2024 постановою № 515 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 . ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 08.07.2024 не мав при собі військово облікового документа та не пред`явив його на вимогу працівників Національної поліції України, чим порушив вимоги ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

У відповідності до п. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт відсутності у особи на момент здійснення перевірки військово-облікового документу та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського.

Зі змісту оскаржуваної постанови № 515 від 08.07.2024 ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності на підставі ч. 2 ст. 210-1 КУпАП за відсутності військово-облікового документу.

Відповідно до ч. 2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Проте, письмові матеріали не містять доказів про повторне вчинення порушення ОСОБА_1 протягом року за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Отже, в постанові № 515 від 08.07.2024 суть адміністративного правопорушення не відповідає вимогам диспозиції ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, адміністративне стягнення було накладено на позивача незаконно та необґрунтовано, а тому є підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України із відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 210-1 ч. 2, 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про скасування постанови - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 №515 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.210-1 КУпАП від 08 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 25500,00 грн.- скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.2 10-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 23 грудня 2024 року.

Суддя В.О. Сенюта