Справа № 520/1661/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 р. Справа № 520/1661/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/1661/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА"

до Головного управління ДПС у Рівненській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА" (далі позивач, ТОВ "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА") звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач, апелянт, податковий орган, ГУ ДПС у Рівненській області) в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 14.12.2022 №7851567/39054748, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Рівненській області щодо ТОВ "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА", ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 14.12.2022 № 7851599/39054748, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Рівненській області щодо ТОВ "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА", ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 14.12.2022 № 7851590/39054748, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Рівненській області щодо ТОВ "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА", .

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із ГУ ДПС у Рівненській області на користь ТОВ ТЕХНОПАРКПОЖТЕХНІКА витрати, понесені позивачем на сплату судового збору, в розмірі 8052,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 адміністративний позов ТОВ "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 14.12.2022 №7851567/39054748, № 7851599/39054748, № 7851590/39054748 прийняті Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Рівненській області щодо ТОВ "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА", .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Рівненській області на користь ТОВ "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА" суму сплаченого судового збору у розмірі 8052 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції рішення ГУ ДПС у Рівненській області, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що ним в межах повноважень прийняті спірні рішення, в які містять чітку причину неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, а саме: виявлено невідповідність інформації, зазначеної в Таблиці даних платника податку та даних інформаційних ресурсів ДПС (невідповідність кодів видів економічної діяльності, товарів/послуг тощо).

ТОВ "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА" не погодилося з доводами апеляційної скарги та подало відзив на неї, в якому просило рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення вважаючи, що посилання скаржника в апеляційній скарзі на невідповідність зазначених позивачем в таблицях даних кодів УКТЗЕД не доводить правомірності прийняття оскаржуваних у даній справі рішень податкового органу, оскільки вказані обставини не були зазначені як підстава у рішеннях відповідача про неврахування таблиць даних платника податків №7851567/39054748, № 7851599/39054748, № 7851590/39054748 від 14.12.2022.

Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

ТОВ "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА" є юридичною особою, яка зареєстрована 16.01.2014 в ЄДР за номером 39054748. 17.01.2014 позивача взято на облік як платника податків. 01.03.2014 позивач набув статусу платника податку на додану вартість, ІПН 11.

Видами діяльності позивача є: КВЕД-2010: 28.29 виробництво інших машин і устаткування загального призначення, н.в.і.у. (основний); 20.59 виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у.;77.39 надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 33.12 ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; 38.32 відновлення відсортованих відходів.

ТОВ "ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА" у встановленому законодавством порядку пройшло процедуру сертифікації та отримало сертифікати відповідності на продукцію протипожежного призначення власного виробництва. зокрема: кран-комплект пожежний з плоскоскладальним рукавом; кран-комплект пожежний з напівжорстким рукавом: двері (люки) металеві протипожежні однополотні та двополотні вогнестійкі.

За результатами своєї господарської діяльності позивачем складаються та надсилаються до Державної податкової служби України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні та розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних.

В жовтні 2022 року реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних багатьох податкових накладних, складених ТОВ «ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА», була зупинена контролюючим органом у зв`язку з відсутністю в таблиці даних платника податку на додану вартість кодів УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг, як товарів/послуг, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Враховуючи підставу зупинення реєстрації податкових накладних ТОВ «ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА», направило контролюючому органу в електронній формі засобами електронного зв`язку за допомогою програмного забезпечення «M.E.DOC» для врахування: Таблицю даних платника податку на додану вартість, яка доставлена до центрального рівня ДПС України 09.12.2022 о 15 год 05 хв, реєстраційний номер документа: , що підтверджується квитанцією № 2; Таблицю даних платника податку на додану вартість, яка доставлена до центрального рівня ДПС України 09.12.2022 о 15 год 36 хв, реєстраційний номер документа: , що підтверджується квитанцією № 2; Таблицю даних платника податку на додану вартість, яка доставлена до центрального рівня ДПС України 09.12.2022 о 15 год 51 хв, реєстраційний номер документа: , що підтверджується квитанцією № 2.

14.12.2022 позивачем отримані Рішення про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 14.12.2022 № 7851567/39054748, № 7851599/39054748. № 7851590/39054748, якими повідомлено про неврахування надісланих ТОВ «ТЕХНОПАРК ПОЖТЕХНІКА» Таблиці 1, Таблиці 2, Таблиці З відповідно, далі - оскаржувані та/або спірні рішення. Підставою для неврахування таблиць даних платника податку на додану вартість в оскаржуваних рішеннях вказано: «виявлення невідповідності інформації, зазначеної в таблиці даних платника податку та даних інформаційних ресурсів ДПС».

Не погодившись з вказаним рішенням позивач звернувся за захистом своїх прав із адміністративним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення контролюючого органу, що оскаржуються, не містить в собі обґрунтоване зазначення про підстави та мотиви неврахування вказаних таблиць.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вказує, що ця конституційна норма втілює засадничу складову принципу законності, відповідно до якої суб`єктам владних повноважень дозволено робити тільки те, на що їх прямо уповноважує закон. Ця конституційна норма вимагає дотримуватися приписів Закону як підстави для вчинення суб`єктом владних повноважень активних дій. Закон, своєю чергою, визначає, описує, який юридичних факт чи їх сукупність повинні бути наявними для того, щоб у владного суб`єкта виникли повноваження діяти тим чи іншим чином. Будь-яка діяльність та будь-яке рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності таких юридичних фактів, визначених законом, буде проявом свавільності.

Конструкція "в межах повноважень" у розумінні ст. 19 Конституції України стосується обсягу повноважень і вказує на необхідність суб`єкту владних повноважень діяти виключно в тих межах, на які їх уповноважили Конституція та закони України. Це означає, що суб`єктам владних повноважень заборонено вчиняти будь-які дії або приймати будь-які рішення, можливість вчинення чи прийняття яких прямо не передбачена в тексті закону для певного випадку. Будь-які такі рішення або дії будуть проявом свавільності.

Нарешті, "у спосіб" у тексті ч. 2 ст. 19 Конституції України вказує на те, що, по-перше, спосіб вчинення дій і прийняття рішень обов`язково має бути встановлений законом. Положення ч. 2 ст. 19 Конституції вимагає того, щоб і підстави вчинення дій та прийняття рішень суб`єктами владних повноважень, і межі їхніх повноважень, і спосіб вчинення дій та прийняття рішень були або встановлені на конституційному рівні, або закріплені на рівні закону. По-друге, суб`єкти владних повноважень зобов`язані діяти й приймати рішення саме в такий спосіб, який передбачений законом, тобто неухильно дотримуватися визначеної на рівні закону процедури вчинення юридично значущих дій та прийняття обов`язкових для інших суб`єктів рішень. По-третє, суб`єкти владних повноважень не мають права вчиняти дії чи приймати рішення свавільно, тобто у спосіб, відмінний від того, який визначений законом.

Суд також звертає увагу на відсутність ієрархічного підпорядкування вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України. Жодна з них не є важливішою за іншу. Суб`єкти владних повноважень можуть діяти та приймати рішення виключно з дотримання усіх трьох із них одночасно. Таким чином, порушення владним суб`єктом визначеної законом процедури вчинення дій або прийняття рішень є настільки ж неприпустимим, як і вчинення ним дій (прийняття рішень) без уповноваження законом.

Також заслуговує й акцент положень Конституції України на необхідності визначення способу вчинення дій або прийняття рішень для суб`єкта владних повноважень (процедури їх вчинення) саме на рівні закону. Оскільки рішення або дії суб`єктів владних повноважень як органів публічної адміністрації прямо впливають на права та інтереси інших осіб, вимоги до процедури їх вчинення, які запобігають порушенням прав осіб та свавільності повинні бути встановлені саме законодавчим органом як органом представницької демократії як одна із передумов дотримання принципу верховенства права.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України 11.12.2019 прийняв постанову №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Відповідно до пункту 1 Порядку №1165 цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Згідно з пунктом 2 Порядку №1165 таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Відповідно до пункту 12 Порядку №1165, платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

У таблиці даних платника податку зазначаються:

види економічної діяльності відповідно до КВЕД;

коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України;

коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.(п. 13 Порядку №1165)

Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку. (п. 14 Порядку №1165)

Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання. (п. 15 Порядку №1165)

Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6). (п. 16 Порядку №1165)

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

У разі прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платник податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. (п. 17 Порядку №1165)

У силу положень пунктів 13-17 Порядку №1165 у таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

У разі прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платник податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з пунктом 19 Порядку №1165 комісії контролюючих органів приймають рішення про неврахування таблиці даних платника податку (додаток 7), яку враховано, зокрема, в автоматичному режимі, що надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу, якщо:

стосовно платника податку прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (додаток 4), визначених у пунктах 1-5 додатка 1;

до контролюючого органу надійшла податкова інформація щодо невідповідності інформації, зазначеної в таблиці даних платника податку, видам економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності, кодам товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодам послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України, яка свідчить про надання платником податку недостовірної інформації в таблиці даних платника податку.

У рішенні про неврахування таблиці даних платника, у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платника податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 22 Порядку №1165 передбачено, що Таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

Так, у спірному рішенні вказані такі підстави для відмови у врахуванні спірних таблиць: - Інше: «виявлено невідповідність інформації, зазначеної в Таблиці даних платника податку та даних інформаційних ресурсів ДПС (невідповідність кодів видів економічної діяльності, товарів/послуг тощо)».

Так, колегія суддів зазначає, що абз. 1-3 ст. пунктом 19 Порядку №1165 визначає вичерпний перелік підстав для відмови у врахуванні таблиці даних, а саме:

- стосовно платника податку прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (додаток 4), визначених у пунктах 1-5 додатка 1;

- до контролюючого органу надійшла податкова інформація щодо невідповідності інформації, зазначеної в таблиці даних платника податку, видам економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності, кодам товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодам послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України, яка свідчить про надання платником податку недостовірної інформації в таблиці даних платника податку.

Проте, всупереч імперативно встановленому вичерпному переліку підстав для відмови у врахуванні таблиці, податковий орган обрав «Іншу причину», що суперечить приписам абз. 1-3 ст. пунктом 19 Порядку №1165.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що в абз. 2 п. 17 та абз. 4 п. 19 Порядку №1165 податковий орган зобов`язано «у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платника податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку».

Проте, всупереч вказаній нормі у спірних рішеннях податковий орган вказав: «виявлено невідповідность інформації, зазначеної в Таблиці даних платника податку та даних інформаційних ресурсів ДПС (невідповідність кодів видів економічної діяльності, товарів/послуг тощо).»

Колегія суддів наголошує, що відповідач був зобов`язаний відповідно до абз. 2 п. 17 та абз. 4 п. 19 Порядку №1165 у відповідних полях рішення зазначити детальну інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платника податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку».

Однак жодної детальної інформації не навів, обмежившись беззмістовний твердженням про «виявлено невідповідність інформації, зазначеної в Таблиці даних платника податку та даних інформаційних ресурсів ДПС (невідповідність кодів видів економічної діяльності, товарів/послуг тощо).».

Вказане дає підстави стверджувати, що спірні рішення від 14.12.2022 №7851567/39054748, № 7851599/39054748, № 7851590/39054748 ухвалені ГУ ДПС у Рівненській області з грубими порушеннями імперативних приписів Порядку № 1165, а відтак підлягають безумовному скасуванню як такі, що не відповідають ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки ухвалені поза межами повноважень та не у спосіб, що визначені чинним законодавством, з використанням повноваження поза метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано; упереджено; недобросовісно; нерозсудливо та непропорційно.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на протиправне неврахування судом першої інстанції поданих ним доказів та обґрунтувань відзиву на позов із зазначенням інформації про справжні причини ухвалення спірних рішень, з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, відповідно до якої «У цій справі судами констатовано невідповідність рішення про зупинення реєстрації податкової накладної законодавчо визначеним вимогам, про що прямо вказав суд першої інстанції. Поряд з цим судами все одно здійснено дослідження тих первинних документів та аргументів податкового органу, які не були підставами для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у реєстрації податкової накладної, що свідчить про порушення судами вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставне розширення предмету доказування.».

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року по справі №520/1661/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін