Справа № 580/74/19
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року справа № 580/74/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Янківської В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Цаплі І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Желізняк Ю.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання незаконними та скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

08.01.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд.57) (далі відповідач) про:

визнання незаконним та скасування наказу відповідача від 07.12.2018 №3096 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності;

скасування наказу відповідача від 10.12.2018 По особовому складу в частині звільнення позивача зі служби в поліції згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію;

поновлення позивача на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 10.12.2018;

стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішення про його звільнення прийняте з грубим порушенням норм чинного законодавства; проведене службове розслідування не відповідає нормам та правилам, що регламентують його проведення, що призвело до винесення неправомірного висновку про результати службового розслідування.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі з огляду на те, що спірні рішення прийняті з дотриманням вимог законодавства за наслідками службового розслідування, яким встановлено факт керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та за прогул. Цими діями позивач порушив службову дисципліну та вчинив дисциплінарний проступок, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і є несумісним з подальшим проходженням служби.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 18.01.2022 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 у справі № 580/74/19 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В постанові від 18.01.2022 Верховний Суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій прийшли до передчасного висновку про скоєння позивачем дисциплінарного проступку та правомірності застосування відповідачем крайнього виду дисциплінарного стягнення як звільнення. При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно взяти до уваги викладене в цій постанові і встановити обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 прийнято позовну заяву до свого провадження.

Головне управління Національної поліції в Черкаській області 04.03.2024 надало до суду пояснення, в яких зазначило, що службовим розслідуванням ГУНП в Черкаській області в повному обсязі підтверджено факт порушення позивачем вимог службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог ст. 18 та п. 3 ст. 91 Закону України «Про Національну поліцію», наказу Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 04.11.2016 № 94 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та робітників Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п.п. 2.9, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух». За вказані порушення наказом ГУНП в Черкаській області від 07.12.2018 № 3069 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» на оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Згідно ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту НПУ, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. Отже, наказом по особовому складу ГУНП в Черкаській області від 10.12.2018 № 521о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) ЗУ «Про Національну поліції». Крім того, на час виникнення спірних правовідносин підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначалися саме Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції». Також відповідач зазначив, що суд касаційної інстанції у постанові від 18.01.2020 помилково прийшов до висновку, що висновок службового розслідування не містить повного та об`єктивного викладення обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, оскільки під час проведення службового розслідування зібрано всі докази, які підтверджують вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме вчинення дій, які дискредитують звання поліцейського, прогул одного робочого дня тощо. Також суд касаційної інстанції прийшов до помилкового висновку, що у зв`язку з тим, що службове розслідування призначено за фактом вчинення оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_1 порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а саме керування ним 09.06.2018 приватним автомобілем Toyota Avalon р.н. НОМЕР_1 в стані - алкогольного сп`яніння, а тому службове розслідування щодо подій невиходу позивача на службу 04.10.2018 проведено відповідачем з порушенням вимог Інструкції № 230.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 провадження в адміністративній справі №580/74/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання незаконними та скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зупинено до припинення в Україні воєнного стану

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 провадження у справі поновлено.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 постановлено здійснити розгляд справи № 580/74/19 за правилами загального позовного провадження.

Позивач 24.09.2024 подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що службове розслідування проводила та дисциплінарна комісія, яка не була утворена Наказом ГУНП, склад дисциплінарної комісії, який зазначений у висновку службового розслідування не утворена жодним Наказом ГУНП. Таким чином, склад дисциплінарної комісії, який здійснював службове розслідування відносно позивача не був уповноважений на проведення службового розслідування та збирання доказів щодо причетності позивача до інкримінованого дисциплінарного правопорушення. Всі зібрані матеріали в службовому розслідувані не є допустимими доказами у відповідності до ст. 74 КАСУ, а висновок службового розслідування не повинен посилатися на такі недопустимі докази. Також зауважив, що факт його перебування на службі під час потрапляння в ДТП підтверджується матеріалами кримінального провадження. Також щодо посилань на те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння позивач зазначив, що в матеріалах службового розслідування № 197 є лише незавірена належним чином копія акту хіміко токсикологічних досліджень Черкаського обласного наркологічного диспансеру від 15.06.2018 року № 694, який не відповідає та суперечить вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735. Вказана копія акта не є документом, який підтверджує наявність алкоголю в крові, в порядку визначеному чинним законодавством України. Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 засобом доказування стану алкогольного сп`яніння у водія є - Висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння. Таким чином, з огляду на вищевикладене копія акта хіміко токсикологічних досліджень Черкаського обласного наркологічного диспансеру від 15.06.2018 року № 694 не є належним доказом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 03.08.2005 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 в Національній поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 17.10.2018 № 2691 Про призначення та проведення службового розслідування, про формування дисциплінарної комісії на підставі рапорту заступника начальника Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області начальника слідчого відділення капітана поліції ОСОБА_2 , призначено службове розслідування за фактом вчинення оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_1 порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а саме керування ним 09.06.2018 приватним автомобілем Toyota Avalon р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Наказом від 16.11.2018 № 2895 Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом від 17.10.2018 № 2691 строк службового розслідування продовжено до 15.12.2018.

За результатами проведеного службового розслідування начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області 07.12.2018 затверджено висновок за фактом вчинення оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_1 порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, у якому комісія вважає, що за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог статті 18 та пункту 3 статті 91 Закону України Про Національну поліцію, наказу Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 04.11.2016 № 94 Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та робітників Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпунктів 2.9, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, статті 16 Закону України Про дорожній рух, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

Службовим розслідуванням встановлено, що 09.06.2018 близько 03.30 год. до Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що на 236 км. автодороги Н-05, сполученням Київ-Одеса, в межах с. Городниця, Уманського району, сталась дорожньо-транспортна пригода з потерпілими. Вказана подія зареєстрована у встановленому порядку, а на місце події направлено слідчо оперативну групу Уманського районного відділення поліції. Виїздом на місце події встановлено, що 09.06.2018 близько 03.30 год. оперуповноважений сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_1 , знаходячись поза службою, у цивільному одязі без табельної вогнепальної зброї та спеціальних засобів керував приватним автомобілем Toyota Avalon р.н. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Київ-Одеса в межах с. Городниця Уманського району в порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з дорожнім відбійником, в результаті чого отримав тілесні ушкодження. За цим фактом розпочато кримінальне провадження №0000335 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України.

Цього ж дня, капітана поліції ОСОБА_1 доставлено до Уманської центральної районної лікарні, де у нього зроблено забір крові для проведення лабораторного дослідження з метою виявлення наявності алкоголю в крові.

За результатами проведеного Черкаським обласним наркологічним диспансером дослідження виявлено в крові капітана поліції ОСОБА_1 етиловий спирт в концентрації 0, 55 проміле (акт хіміко-токсилогічних досліджень Черкаського обласного наркологічного диспансеру від 15.06.2018 № 694).

Таким чином, відповідачем зроблений висновок що 09.06.2018 капітан поліції ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 2.9 Правил дорожнього руху України та статті 16 Закону України Про дорожній рух керував автомобілем Toyota Avalon р.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, службовим розслідуванням за результатом аналізу даних листків непрацездатності позивача встановлено, що 04.10.2018 капітан поліції ОСОБА_1 був відсутній на службі без поважної причини, чим допустив прогул одного робочого дня.

Відповідно до наказу від 07.12.2018 № 3096 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог статті 18 та пункту 3 статті 91 Закону України Про Національну поліцію, наказу Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 04.11.2016 № 94 Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та робітників Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпунктів 2.9, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, статті 16 Закону України Про дорожній рух, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Наказом відповідача від 10.12.2018 № 521 о/с По особовому складу відповідно до Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини першої статті 77 капітана поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області 10.12.2018.

Не погоджуючись з наказами відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі по тексту - Закон України №580-VIII).

Положеннями частини першої статті 8 Закону України №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 18 Закону України №580-VIII поліцейській зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону України №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 23 Закону України №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Приписами статті 24 Закону України №580-VIII встановлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Згідно пункту 6 частини першої статті 77 Закону України №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі по тексту - Дисциплінарний статут, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно з частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 8, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з статтею 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі Інструкція № 230).

Інструкція № 230 на час виникнення спірних правовідносин була чинною, а втратила чинність лише 21.12.2018 відповідно до Наказу МВС України від 07.11.2018 № 893 (висновок Верховного Суду у постанові від 30.09.2020 у справі № 620/174/19)

Пунктом 1.1 Інструкції № 230 визначено, що порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні.

Підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс (пункт 2.1 Інструкція № 230).

Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у визначених випадках, в тому числі у разі скоєння особою РНС дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинула (и) чи отримала (и) тілесні ушкодження особа (особи) РНС чи цивільні особи (пункт 2.2.8 1 Інструкції № 230).

Відповідно до підпункту 3 пункту 3.1 Інструкції № 230 начальники Головного управління Міністерства внутрішніх справ, Управління Міністерства внутрішніх справ мають право призначати службові розслідування стосовно осіб РНС тих органів чи підрозділів внутрішніх справ, діяльність яких вони координують або контролюють.

Службове розслідування проводиться посадовою особою, якій воно доручено, чи декількома особами у складі комісії, одна з яких за необхідності призначається головою цієї комісії (пункт 3.2. Інструкції № 230).

Пунктом 6.3 Інструкції № 230 встановлені права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, а саме: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об`єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи(осіб), яка(і) його проводить(ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України. Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Пунктом 9 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію від 23.12.2015 № 901-VIII передбачено, що до набрання чинності Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Закон України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України набрав чинності 07.10.2018.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі рапорту заступника начальника Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області начальника слідчого відділення капітана поліції Лівшуна А.М. від 12.10.2018 наказом відповідача від 17.10.2018 призначено службове розслідування.

Тому на час виникнення спірних правовідносин підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначалися саме Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 540/776/19.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування, суд зазначає таке.

З матеріалів справи встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 17.10.2018 № 2691 Про призначення та проведення службового розслідування, про формування дисциплінарної комісії, зокрема, сформовано склад дисциплінарної комісії, до якої включено голову комісії: заступник начальника УКЗ ГУНП начальник відділу Грама О.Б.; члени комісії: заступник начальника відділу ІОС УКЗ ГУНП Кублій М.В., старший інспектор з ОД відділу ІОС УКЗ ГУНП Павленко І.А. та старший інспектор відділу ІОС УКЗ ГУНП Горущенко Ю.С.

Згідно висновку службового розслідування його проведення здійснено дисциплінарною комісією у складі заступника начальника УКЗ ГУНП начальника відділу Грама О.Б.; членів комісії: заступника начальника відділу ІОС УКЗ ГУНП Кублія М.В., старшого інспектора з ОД відділу ІОС УКЗ ГУНП Павленка І.А.

У спірних правовідносинах висновок службового розслідування підписано дисциплінарною комісією не у повному складі комісії (трьома членами із чотирьох), яка призначена наказом від 17.10.2018 № 2691, що дає суду підстави для висновку про порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування.

Крім того, підпунктом 6.1.3 пункту 6.1 Інструкції № 230 до прав начальника, який призначив проведення службового розслідування, віднесено за наявності поважних причин право змінювати виконавців і доручати його проведення іншим особам, що оформлюється письмово.

Матеріали справи не містять доказів про зміну виконавців, яким доручено проведення службового розслідування та доручення його проведення комісії у складі заступника начальника УКЗ ГУНП начальника відділу Грама О.Б.; членів комісії: заступника начальника відділу ІОС УКЗ ГУНП Кублія М.В., старшого інспектора з ОД відділу ІОС УКЗ ГУНП Павленка І.А.

Відсутність відповідного письмового наказу про внесення змін до персонального складу дисциплінарної комісії нівелює правові наслідки такого службового розслідування, що є самостійною підставою для визнання протиправним та скасування Наказу ГУНП в Черкаській області № 3096 від 07.12.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та скасування Наказу ГУНП в Черкаській області № 521 о/с від 10.12.2018 року «По особовому складу» в частині звільнення мене ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

До аналогічного правового висновку прийшов Верховний Суд у власній постанові в п. 39 від 15.10.2020, справа № 540/776/19.

Окрім того, при формуванні дисциплінарної комісії було грубо порушено п. 4 Розділу ІІ вищевказаного наказу, а саме не включено працівників підрозділу з охорони праці, адже працівник поліції під час виконання службових обов`язків отримали травми.

Щодо встановленого висновком службового розслідування невиходу позивача на службу 04.10.2018, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно пункту 2.5 Інструкції № 230 підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6 Інструкції № 230).

З матеріалів справи встановлено, що службове розслідування призначено за фактом вчинення оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_1 порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а саме керування ним 09.06.2018 приватним автомобілем Toyota Avalon р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що службове розслідування щодо подій невиходу позивача на службу 04.10.2018 було проведено відповідачем з порушенням вимог Інструкції № 230, оскільки вказані обставини не були предметом дослідження, які стали підставою для проведення службового розслідування та не можуть кваліфікуватися як вчинення позивачем дисциплінарного проступку в межах проведеного службового розслідування, яке призначено наказом від 17.10.2018 № 2691.

Щодо наявності алкогольного сп`яніння суд зазначає таке.

Відповідно до п. 16 Інструкції № 1452/735 Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, видається на підставі акта медичного огляду. Форма даного Висновку закріплена в Додатку 4 даної інструкції.

П. 20 Інструкції № 1452/735 регламентовано, що: Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Однак в порушення вимог даної Інструкції, такий висновок взагалі не складався. Другий примірник висновку мені не видавався.

Судом встановлено, що адвокатом Чимирисом О.В. в інтересах позивача направлений адвокатський запит 23.08.2024 до Уманської Центральної районної лікарні із питанням: Чи складався працівниками Уманської Центральної районної лікарні 09.06.2018 році Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водія транспортного засобу - ОСОБА_1 , відповідно до п. 16 Розділу ІІІ та додатку № 4 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735? Копія даного запиту долучається до даних письмових пояснень.

26.08.2024 за вих. № 1756/01-08 Уманська Центральна районна лікарня надала відповідь на вказаний адвокатський запит, відповідно до якого в Уманській Центральній районній лікарні взагалі відсутня інформація щодо наявності Висновку про результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водія транспортного засобу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів службового розслідування № 197 у ГУНП в Черкаській області є лише копія акту хіміко токсикологічних досліджень Черкаського обласного наркологічного диспансеру від 15.06.2018 року № 694, який не відповідає та суперечить вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. Вказана копія акта не є документом, який підтверджує наявність алкоголю в крові, в порядку визначеному чинним законодавством України.

Також матеріали справи, зокрема записи в медичній картці хворого № 3037 ( том 6 а.с. 1225) не містять інформації про забір крові саме на встановлення вмісту алкоголю в крові позивача саме в день ДТП; також акт хіміко токсикологічних досліджень Черкаського обласного наркологічного диспансеру від 15.06.2018 року № 694 з`явився в матеріалах кримінального провадження 08.08.2018 - через два місяці після ДТП і забору крові у позивача - як хворого перед госпіталізацією на операцію 09.06.2018 о 9.50 у зв`язку із відкритим переломом правого голенестопного суглоба (протокол знеболення № 523 від 09.06.2018- том 6 а.с. 19) і введена місцева анестезія в субарахноїдальний простір спинного мозку позивача.

Також факт появи акту хіміко токсикологічних досліджень Черкаського обласного наркологічного диспансеру від 15.06.2018 року № 694 в матеріалах кримінального провадження підтверджуються показами свідка ОСОБА_2 , начальником СВ Уманського районного відділення поліції УВП ГУНП в Черкаській області, капітан поліції на час спірних правовідносин, який проводив процесуальні дії протягом червня - липня в межах кримінального провадження № 0000335 за ст. 286 ч. 1 ККУ.

Відповідно до листа Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки НПУ від 08.08.2018 № 1062/42-23/01на ім`я начальника СВ Уманського районного відділення поліції УВП ГУНП в Черкаській області Лівшуна А.М. (вх.№ 1443 від 16.08.2018) надійшов акт хіміко токсикологічних досліджень зразків крові позивача Черкаського обласного наркологічного диспансеру від 15.06.2018 року № 694 ( том 5 а.с. 179)

Суд звертає увагу, що постановою ГУ НПУ 26 червня 2018 року кримінальне провадження № 0000335 від 09.06.2018 закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУ ( том 5 а.с. 213).

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю направлення до медичного закладу на огляд, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, як передбачено п. п. 8, 9 вказаної Інструкції № 1452/735, відсутністю акта медичного огляду, як передбачено п. 16 Інструкції № 1452/735 та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння не виготовлявся взагалі, що визначено п. 20 Інструкції № 1452/735, то відповідно до п. 22 Інструкції № 1452/735 - висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння вважаються не дійсними.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 засобом доказування стану алкогольного сп`яніння у водія є - Висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, з огляду на вищевикладене копія акта хіміко токсикологічних досліджень Черкаського обласного наркологічного диспансеру від 15.06.2018 № 694 не є належним доказом.

Суд звертає уваги, що до справи долучені листки втрати працездатності, де містяться відмітки, що хворий поступив в приймальне відділення на лікування не в стані алкогольного сп`яніння. На підставі даних листків непрацездатності позивачем отримувалась допомога по втраті по тимчасовій непрацездатності. А відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - допомога по тимчасовій непрацездатності не надається у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини підтвердили у судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Другою підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції є прогул 04.10.2018, який зафіксований відповідачем актом про відсутність на службі.

Суд зауважує, що в період з 09.06.2018 до 03.10.2018 року позивач хворів, що підтверджується довідками.

Рапорт від начальника Уманського РВП Уманського ВП ГУ НПУ в Черкаській області Поліщука М.І. на ім`я начальника ГУ НПУ в Черкаській області ОСОБА_5 про відсутність на робочому місці позивача 04.10.2018 року підписаний і поданий 07.12.2018, тобто через два місяці. Пояснень ОСОБА_6 , як безпосереднього керівника позивача, матеріали службового розслідування не містять.

Факт присутності на роботі позивача саме 04.10.2018 підтвердив у судовому засіданні свідок № 4 ОСОБА_7 .

Суд критично оцінює акт від 04.10.2018 про відсутність на службі ( а.с. 90 том 1) як такий що не підтверджує факт прогулу позивача 04.10.2018, та не є самостійною чи похідною підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Судом враховується, що у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 07.12.2018 №3096 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 10.12.2018 По особовому складу в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію є такими, що не відповідають критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до положень частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи висновок суду про незаконність звільнення позивача, останній підлягає поновленню на посаді.

Таким чином, у відповідності до статті 235 КЗпП України належним способом захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача є поновлення його на тій посаді та у тому органі, з якого його протиправно звільнено, а саме: на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 11.12.2018.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді необхідно допустити до негайного виконання.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 27 Закону України Про оплату праці порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким нормативно-правовим актом є постанова Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 8 розділу 4 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з частиною другою пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відтак період з 11.12.2018 по 04.12.2024 є періодом вимушеного прогулу, за який відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток, та який в сумі становить 1493 робочих дні.

Суд встановив, що згідно з довідкою Головного управління Національної поліції у Черкаській області за жовтень 2018 року грошеве забезпечення позивача складало 10254,78 грн, за листопад 2018 року 10252,24 грн.

Суд звертає увагу, що при обчисленні середньої заробітної плати Згідно Порядку № 100 враховуються суми, що були виплачені.

Відтак середньоденна заробітна плата позивача складає 336,18 грн (20507,02 грн/61 день).

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 501916,74 грн (1493 дні *336,18 грн).

Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 501916,74 грн з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

З огляду на вказане, рішення суду в частині стягнення на користь позивача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць в розмірі 10252,24 грн з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допустити до негайного виконання.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 14, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнання незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 07.12.2018 №3096 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 10.12.2018 По особовому складу в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію.

Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 11.12.2018.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.12.2018 до 04.12.2024 в сумі 501 916 (п`ятсот одну тисячу дев`ятсот шістнадцять) грн 74 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 11.12.2018 та виплати середнього грошового забезпечення за один місяць у розмірі 10 252 (десять тисяч двісті п`ятдесят дві) грн 24 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 16.12.2024.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА