Справа № 405/7903/24
Суддя: Волоткевич А. В.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/7903/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2024 Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Волоткевича А.В.,

секретар судового засідання Чала В.Є.

позивача ОСОБА_1 , особисто,

представника позивача Голованова О.П.;

представника відповідача Плуталова В.В.;

представника відповідача Бєліка С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Кропивницькому адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № 1/13865 від 08.11.2024 про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення складено постанову № 1/13865 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. Знаходячись 30.10.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 (самостійно з`явився для отримання військово- облікового документа) отримав повідомлення про запрошення до ІНФОРМАЦІЯ_4 №1061 від 30.10.2024 про явку 08.11.2024 для участі у розгляді адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Також його повідомлено, що у разі неприбуття та відсутності клопотання про відкладення розгляду справи, справа про адміністративне правопорушення розглядатиметься відповідно до приписів статті 268 КУпАП. 08.11.2024 він особисто з`явися у визначений час в ІНФОРМАЦІЯ_5 . ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомила його про необхідність сплатити штраф. Він поцікався про те, коли відбудеться розгляд адміністративної справи, однак вона повідомила, що начальник вже все вирішив та постанова надрукована. Він став наполягати на безпосередній участі у розгляді справи і вона провела його до кабінету керівника органу. ОСОБА_3 не заслухавши його пояснення повідомив, що йому необхідно сплатити штраф. Він спустився до кабінету на першому поверсі та під особистий підпис отримав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. В постанові було зазначено паспорт іншого громадянина та зазначено, що 30.10.2024 доставлено працівниками поліції до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не відповідає дійсності. Також в постанові зазначено, що він не з`явився 08.11.2024 об 11 годині 30 хвилин на розгляд справи, хоча він з`явився завчасно до розгляду справи. Також 07.11.2024 з`являвся та повідомляв, що з`явиться на розгляд справи обов`язково. Не зважаючи на це у постанові зазначено, що справу розглянуто без його участі та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою від 20.11.2024 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 29.11.2024 без виклику (з повідомленням) сторін.

28.11.2024 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18.12.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення та продовження процесуальних строків, у якому відповідач просить поновити строк на подачу відзиву та відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 23.12.2024 суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача в поновленні строків на подачу відзиву.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позов просили задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та зазначили, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог чинного законодавства України. Стосовно невідповідності зазначеного у постанові номеру паспорта позивача, вказали що це є технічною опискою, яка не змінює суті постанови.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив таке.

Відповідно до оскаржуваної постанови 16.08.2024 ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 на 19.08.2024. Враховуючи відмову ОСОБА_1 від отримання повістки, працівниками ТЦК складено акт про відмову від отримання повістки про виклик №1705 за участі уповноважених представників, про що зазначено в акті. Відповідно до вказаного акта ОСОБА_1 16.08.2024 озвучено про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_7 на 19.08.2024 о 09:00 год. 19.08.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 не з`явився. 30.10.2024 ОСОБА_1 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_7 , де йому вручено повідомлення № 1061 від 30.10.2024 про запрошення до ІНФОРМАЦІЯ_7 для розгляду вичиненого ним правопорушення на 08.11.2024 об 11:30 (а.с. 9). 08.11.2024 об 11:30 до ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи зазначене, 08.11.2024 тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 1/13865 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

За твердженням позивача, викладеними в позовній заяві та висловленими в судовому засіданні 17.12.2024, він 16.08.2024 був зупинений на автомобілі працівниками ТЦК. Йому було запропоновано пройти ВЛК, на що він зазначив, що не заперечує проти відвідування ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також вказав, що має підстави для відстрочки від призову. В той же час позивач зазначив, що немає змоги на місці пройти ВЛК через особисті обставини, та повідомив про готовність з`явиться до ІНФОРМАЦІЯ_7 протягом 7-ми днів з дня отримання повістки, як це визначено чинним законодавством України. Також, зазначив про необхідність вручення йому повістки. На вказані аргументи позивача, працівники ТЦК не вручили йому повістку до ІНФОРМАЦІЯ_7 , не склали акт про відмову від отримання повістки та повідомили про можливість подальшого руху автомобілем, після чого він поїхав у своїх справах. В подальшому, 04.10.2024 він подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_7 про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. 27.10.2024 в ІНФОРМАЦІЯ_8 отримав направлення на ВЛК. 29.10.2024 пройшов ВЛК. 30.10.2024 отримав довідку ВЛК та військово-обліковий документ (а.с. 8, 15). Також, 30.10.2024 йому вручено повідомлення № 1061 від 30.10.2024 про запрошення до ІНФОРМАЦІЯ_7 для розгляду вичиненого ним правопорушення на 08.11.2024 об 11:30. 08.11.2024 об 11:30 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 , де йому повідомили, що справа вже розглянута виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 та за результатами розгляду винесена оскаржувана постанова. Вказану постанову отримав 30.10.2024 особисто під підпис.

У зв`язку із незгодою з вказаною постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Відповідно до ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.92 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (в редакції від 30.06.2023) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч.1 ст.8 КУпАП беззаперечно визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

За приписами ч.2, 3 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Виходячи з наведеного, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт відмови позивача 16.08.2024 від отримання повістки, повідомлення позивача про необхідність з`явитися 19.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_7 та факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_7 19.08.2024.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд наголошує, що згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа № 537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23.10.2018 (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до п. 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину. Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В порушення вказаного пункту відповідачем не надано акт про відмову ОСОБА_1 від отримання повістки, який був би підписаний не менше як двома члена групи оповіщення. Вказані обставини спростовують факт відмови позивача від отримання повістки, що виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП

Крім того, в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 зазначено паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , в той час коли паспорт громадянина позивача має серію НОМЕР_2 . Також, вказана постанова містить встановлені обставини щодо правопорушення, вчиненого іншою особою, а саме на п`ятому аркуші постанови зазначено: «Правопорушення має триваючий характер, оскільки громадянин ОСОБА_4 усвідомлював, що йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_7 , але до 30.10.2024 року (момент доставлення працівниками НПУ) свідомо та тривало не прибував».

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача рішення, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови із закриттям справи про адміністративні правопорушення.

Стосовно інших доводів сторін, суд зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Керуючись ст.5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 про адміністративне правопорушення № 1/13865 від 08.11.2024, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда А. В. Волоткевич