Справа № 320/53041/24
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року № 320/53041/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Діски А. Б.,

за участі секретаря судового засідання - Грищук І. В.,

представника позивача - Кутєпова О. Є.,

представника відповідача - Черноштан В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом Офісу Генерального прокурора до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся представник Офісу Генерального прокурора з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцева А.Т. від 24.10.2024 у виконавчому провадженні № 76202537 про накладення на Офіс Генерального прокурора штрафу в розмірі 5100 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Береговим В.С. на підставі виконавчого листа від 01.11.2021 №320/5210/21 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2024 №76202537.

Втім, до Офісу Генерального прокурора постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2024 ВП №76202537 щодо примусового виконання виконавчого листа №320/5210/21, виданого 01.11.2021 Київським окружним адміністративним судом, про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України, надійшла лише 31.10.2024 (реєстраційний номер 246756-24 від 31.10.2024).

Разом з цим, 31.10.2024 (у день надходження постанови про відкриття виконавчого провадження) до Офісу Генерального прокурора надійшла постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. (реєстраційний номер 246762-24 від 31.10.2024) про накладення штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин у строк встановлений державним виконавцем; зобов?язання боржника невідкладно виконати рішення суду в порядку, визначеному статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження», про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України з 20.11.2019.

Ухвалою суду від 15.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. 268, 269, 270-272, 287 КАС України та зобов`язано відповідача надати до суду матеріали виконавчого провадження, в межах якого була прийнята спірна постанова.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що доводи позивача є безпідставними та необгрунтованими, оскільки боржником станом на 24.10.2024 не здійснено жодних заходів направлених на виконання рішення суду, рішення суду залишалося не виконаним боржником без поважних причин, а тому державним виконавцем 24.10.2024 була винесена постанова ВП №76202537 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та зазначив, що до Офісу Генерального прокурора постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 03.10.2024 ВП № №76202537 надійшла лише 31.10.2024 і була зареєстрована в цей день за № 246756-24. Наступного дня 01.11.2024 на виконання рішення суду наказом Генерального прокурора було поновлено ОСОБА_1 на посаді.

Представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику 04.10.2024 в підсистемі «Електронний Суд», що підтверджується повідомленням №2347971 про доставку документу з АСВП до електронного кабінету ЄСІТС.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №320/5210/21 задоволено позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, вирішено поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора з 20.11.2019

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021 рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 змінено в частині поновлення на посаді та стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Верховного Суду від 08.03.2023 рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 в частині, яка не змінена постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021, та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі №320/5210/21 залишено без змін.

З метою виконання вказаного рішення Київським окружним адміністративним судом 01.11.2021 видано виконавчий лист у справі №320/5210/21.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Береговим В.С. на підставі виконавчого листа від 01.11.2021 №320/5210/21 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2024 №76202537. Даною постановою боржника зобов`язано невідкладно виконати рішення суду в порядку, визначеному ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявою від 22.10.2024 ОСОБА_1 (стягувач) повідомив Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що жодних дій щодо виконання постанови від 03.10.2024 №76202537 боржником не вчинено та просив вжити заходів щодо невідкладного виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №320/5210/21.

24.10.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. винесена постанова ВП №76202537 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Не погодившись із такою постановою державного виконавця, вважаючи її протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями частин першої - третьої статті 63 Закону №1404-VIII, згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведене в сукупності свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Водночас умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) та відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

Тобто, державному виконавцю для реалізації виконання належних повноважень при примусовому виконанні відповідного рішення суду, надано право за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду накладати відповідні штрафи на боржника, у порядку та розмірі визначеному Законом №1404-VІІІ.

Позивач зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2024 ВП №76202537 надійшла з використанням підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи і з технічних причин залишилася не зареєстрованою. Постанови ДВС від 03.10.2024 та від 24.10.2024 у належному для читання і опрацювання форматі працівниками відділу реєстрації вхідних документів Департаменту вдалось отримати лише 31.10.2024. Зазначеним підрозділом постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.10.2024 про відкриття виконавчого провадження у справі №320/5210/21 зареєстровано лише 31.10.2024 за №246756-24.

У судовому засіданні представник позивача зазначав, що з технічних причин постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2024 залишилася не зареєстрованою в день її доставки до електронного кабінету, оскільки було неможливо отримати текст вказаної постанови, адже він не відображався. У зв`язку з технічними проблемами (збоями) в підсистемі "Електронний Суд" до позовної заяви було долучено переписку з Державною судовою адміністрацією на підтвердження проблем функціонування з даною підсистемою.

Суд зазначає, що з огляду на вимоги частини 2 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження органам та особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), яка забезпечує обмін документами, надсилаються виключно в електронній формі.

За письмовим зверненням таких осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Згідно оголошення Державного підприємства «Національні інформаційні системи», розміщеного 15 травня 2024 року на веб сайті «Судова влада України» розпочато електронну інформаційну взаємодію Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) із Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою (ЄСІТС) в межах сервісу з направлення документів виконавчого провадження особам, у яких наявний електронний кабінет в ЄСІТС. Тобто, з цього часу виникла технічна можливість у фізичних та юридичних осіб, які мають електронні кабінети в ЄСІТС, отримувати документи виконавчого провадження (постанови, акти тощо) безпосередньо в своєму електронному кабінеті.

Розділом ІІ Положення про ЄСІТС визначені основні функції ЄСІТС, відповідно до підпункту 6.5 пункту 6 якого відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», процесуального законодавства України ЄСІТС забезпечує обмін документами та інформацією (надсилання та отримання документів та інформації, спільна робота з документами) в електронній формі між судами, іншими органами та установами в системі правосуддя, учасниками судового процесу, а також проведення відеоконференції в режимі реального часу.

Підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Документи, що надійшли через Електронний суд, реєструються судами, іншими органами та установами в системі правосуддя в день їх надходження упродовж робочого дня або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та відповідними інструкціями з діловодства в судах чи в інших органах та установах у системі правосуддя.

Відповідальний працівник суду або інших органу чи установи в системі правосуддя перед реєстрацією документів, що надійшли в електронній формі, повинен переконатися в тому, що такий документ доступний для перегляду.

У разі неможливості відкрити (переглянути) документ він не реєструється, про що складається відповідний акт, примірник якого разом з відповідним повідомленням надсилається особі.

Суд зауважує, що нормами Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, до електронного кабінету в ЄСІТС якої були доставлені документи виконавчого провадження, вважається такою, що належним чином повідомлена про прийняття виконавцем відповідної постанови.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження доставлена Офісу Генерального прокурора до електронного кабінету ЄСІТС 04.10.2024, що підтверджується повідомленням № 2347971 про доставку документу з АСВП до електронного кабінету ЄСІТС.

Щодо технічних причин не реєстрації постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме неможливість отримати текст даної постанови, як зазначив представник позивача у судовому засіданні, текст не відображався з технічних причин, суд зазначає, що акт про неможливість відкрити чи переглянути документ у день його надходження (04.10.2024) працівниками позивача не складався, належних доказів щодо технічної проблеми з функціонуванням підсистеми «Електронний суд» позивачем не надано. При цьому документ, складений начальником Департаменту документального забезпечення Капітулою О., на думку суду, не може свдчити про неотримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження 04.10.2024, оскільки його складено 04.11.2024 та він містить лише повідомлення про те, що постанова залишилась того дня незареєстрованою.

Крім того, будь-яких звернень до Державного підприємства «Інформаційні судові системи» та Державного підприємства «Центр судових сервісів» щодо технічних проблем підсистеми «Електронний Суд» позивачем надано не було. Переписка з Державною судовою адміністрацією, яку було долучено представником позивача до позовної заяви не підтверджує факту звернення з даною технічною проблемою, яка виникла при не отриманні тексту постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки дана переписка мала місце у 2023 році.

Частина п`ята ст. 242 КАС України встановлює, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 15.05.2018 р. по справі № 812/1813/18 Верховний Суд зазначив, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення, саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень.

Суд наголошує, що доказів об`єктивної неможливості позивача ознайомитись із текстом постанови в день її доставки до електронного кабінету Офісу Генерального прокурора не надано. Питання щодо неналежної організанізації документообігу в установі позивача не можуть бути підставою для визнання рішення державного виконавця протиправним.

Крім того позивач не вчиняв, жодних дій, які б були спрямовані на виконання рішення суду у строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, будь-якого належного обгрунтування поважності причин своєчасного невиконання рішення суду, станом на час винесення оскаржуваної постанови, позивачем не надано.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржену постанову ВП №76202537 від 24.10.2024 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн, діяв на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та у межах своїх повноважень.

З урахуванням наведеного, а також досліджуючи підстави та обґрунтування, що покладені позивачем в основу позовних вимог, та співставляючи наведене з фактичними обставинами справи, у суду відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу на позивача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Офісу Генерального прокурора до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20.12.2024.

Суддя Діска А.Б.