Справа № 480/8577/24
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
23 грудня 2024 року Справа № 480/8577/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву представника позивачів про забезпечення позову у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
до Буринської міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 08.10.2024 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
20.12.2024 від представника позивачів до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить:
В обґрунтування заяви зазначив, що 11.12.2019 р. позивачі надіслали до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Гвинтівської сільської ради Буринського району Сумської області.
ГУ Держгеокадастру у Сумській області, розглянувши заяви, видало наказ від 23.01.2020 р. № 18-2809/16-20-СГ Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, яким надало 10 громадянам (9 з яких є позивачі) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Гвинтівської сільської ради Буринського району Сумської області.
Позивачі, отримавши наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 23.01.2020 р. № 18-2809/16-20-СГ Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, звернулися для розроблення проекту землеустрою до ТОВ КООРДИНАТ-БС.
ТОВ КООРДИНАТ-БС розробило зведений Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок 9 громадянам України у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані за межами населених пунктів на території Гвинтівської сільської ради Буринського району Сумської області.
Відповідно до п. 10 Висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 06.03.2020 р. № 2553/82-20 (с. 121 Проекту), проект землеустрою погоджується.
Відповідно до Висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 9 громадянам України у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані за межами населених пунктів на території Гвинтівської сільської ради Буринського району Сумської області департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації від 15.05.2020 р. № 01-20/606, проект землеустрою погоджений.
Після отримання витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність, долучивши до заяви витяги з ДЗК та проект землеустрою.
На виконання рішень Сумського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання повторно розглянути заяву позивачів, ГУ Держгеокадастру у Сумській області видало наказ від 21.05.2021 р. Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки, яким відмовило у затверджені та передачі у власність у зв`язку з передачею земельних ділянок у власність Буринській міській раді.
10.08.2021 р. позивачі надіслали заяву з проектом про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність, долучивши до заяви витяги з ДЗК та проект землеустрою.
Частиною 1 статті 154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше 2 днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З огляду на викладене та беручи до уваги, що матеріалів справи достатньо для вирішення цього процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням наведеної норми суд вирішив розгляд заяви про забезпечення позову здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суд дійшов до таких висновків.
Особливості інституту забезпечення позову в адміністративному процесі врегульовані главою 10 розділу 1 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною другою статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За своїм змістом забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.
У свою чергу, розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Разом з тим, суд наголошує, що рішення Буринської міської ради від 04.09.2024 Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 9 громадянинам України у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення та передачі у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Буринської міської ради Конотопського району Сумської області № б/н від 03.09.2024 позивачами не оскаржується.
Таким чином, оскільки заявлений предмет спору в позові у цій справі стосується об`єднання Буринською міською радою земельних ділянок комунальної власності на території Олександрівського старостинського округу Буринської міської ради Конотопського району Сумської області, заявлений спосіб його забезпечення виходить за межі такого предмета та, як наслідок, про непропорційність втручання у відповідне владне повноваження відповідача.
При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суддя надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.
За наведених обставин, суд констатує відсутність будь-яких об`єктивних підстав, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в справі, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або що ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, буде неможливий чи ускладений.
З огляду на викладене, суд вважає, що обраний представником позивача спосіб забезпечення позову: заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, є неспівмірним та неадекватним, оскільки не відповідає позовним вимогам, на забезпечення яких він має бути вжитий.
Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав, з якими процесуальний закон пов`язує можливість вжиття судом заходів забезпечення позову у способи, обрані представником позивача в заяві від 20.12.2024.
Таким чином, суд відмовляє в задоволенні заяви позивача від 20.12.2024 про забезпечення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.А. Прилипчук