Справа № 140/4112/24
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/4112/24 пров. № А/857/15534/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Кухтея Р. В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року (ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Луцьку суддею Лозовським О. А.) у справі № 140/4112/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

16 квітня 2024 року, ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним не нарахування та невиплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.06.2023 по 31.12.2023;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.06.2023 по 31.12.2023.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 проходить військову строкову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 - військова частина НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби в період з 01.06.2023 по 31.12.2023 він здійснював бойові (спеціальні) завдання, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та мав право на виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Однак, за вказаний період виплата додаткової винагороди, яка визначена постановою № 168, відбувалася із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки виплачувалася не в повному обсязі, а саме - не в розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив позивач, який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з`ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у нього відсутні відомості про конкретні дати участі у бойових діях, адже вони містяться в Журналі бойових дій, а розпорядником цієї інформації є саме відповідач. У свою чергу відповідач, ні на адвокатський запит, ні на ухвалу суду про витребування доказів, зловживаючи своїми процесуальними правами, умисно не надав суду доказів виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань за періоди липень, серпень, вересень та жовтень 2023 року, якими зокрема є: копії бойових розпоряджень командира; витяги з Журналу бойових дій стосовно його участі в бойових діях; рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань; копії наказів про призначення додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. У спірні періоди липень, серпень, вересень та жовтень 2023 року позивача було залучено до виконання бойових завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) командира в Урядовому кварталі міста Києва. Виконання бойових (спеціальних) завдань позивачем згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) командира у спірні періоди в Урядовому кварталі міста Києва підтверджується показами свідка ОСОБА_2 , який працює у ППОП № 1 ГУ НП у м. Києві, та ОСОБА_3 , який працює у ППОП № 2 ГУ НП у м. Києві, які несли службу разом з позивачем, та отримували додаткову винагороду у порядку Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 в розмірі 30 000 грн.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є безпідставними. Тому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вказує на те, що відповідно до положень абзаців 15-16 пункту 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 (далі - Порядок № 260) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується, зокрема, в розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). Відповідно, виплата позивачу додаткової винагороди (в розмірі 30 000 гривень) могла здійснюватися лише за ті місяці, в яких він був включений до бойових розпоряджень відповідача. Водночас, за місяці, коли позивача не було включено до бойових розпоряджень, та відповідно не було залучено до виконання бойових (спеціальних) завдань, жодних правових підстав для виплати йому додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень не було.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову строкову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 - військова частина НОМЕР_1 , що не заперечується відповідачем.

Спір у цій справі виник з приводу виплати позивачу додаткової винагороди відповідно пункту 2 Постанови № 168 за період з 01.06.2023 по 31.12.2023 в розмірі 30 000,00 грн в розрахунку на місяць, оскільки, як вказує позивач, у спірний період здійснював бойові (спеціальні) завдання необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Проте, виплата додаткової винагороди, яка визначена постановою № 168 відбувалася не в розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції покликався на те, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах.

Також, відповідач зазначив, що позивач не залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань у місяцях, за які він не отримував додаткової винагороди 30 000 грн згідно Порядку № 260.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої - третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався та триває на дату розгляду даної справи. Отже, як у спірний період, так і нас час розгляду цієї справи на території України діє особливий період.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову № 168, пунктом 1-1 якої установлено, на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах; військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 217, від 22.03.2022 № 350, від 01.04.2022 № 400, від 01.07.2022 № 754, від 07.07.2022 № 793, від 27.09.2022 № 1066, від 08.10.2022 № 1146, від 20.01.2023 № 43, від 09.08.2023 № 836, від 15.09.2023 № 1001, від 07.11.2023 № 1162, від 30.01.2024 № 103, від 12.04.2024 № 419 до вказаної постанови були внесені зміни та доповнення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329; далі - Порядок № 260).

Згідно пунктами 2, 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир). Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Для належного виконання пункту 1 Постанови № 168 і виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Порядок № 260 доповнено новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», згідно з наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 - застосовується з 01.02.2023.

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 (у редакції станом на 01.06.2023) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою № 168 виплачується, зокрема, в розмірі 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями.

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 10 розділу XXXIV Порядку № 260).

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Пунктом 13 Наказу Міністерства оборони України від 26.09.2023 № 566 Розділ XXXIV викладено в новій редакції (застосовується з 01.06.2023), відповідно до пункту 2 якого на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою № 168 виплачується в таких розмірах:

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;

з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;

з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;

у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;

у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).

6000 гривень - військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (пропорційно часу проходження служби).

Позивач є військовослужбовцем строкової служби.

З урахуванням цього (після набрання чинності відповідними змінами) в жовтні місяці військовослужбовці строкової служби почали отримувати додаткову винагороду розміром 6000 грн, зокрема, за минулі місяці (з червня 2023) незалежно від включення до бойових наказів (розпоряджень).

Судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2023 № 1297 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за червень 2023 року» на підставі рапорта командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду згідно з Постановою № 168 з розрахунку 30 000,00 грн на місяць (пропорційно часу виконання бойових завдань з 01.06.2023 по 30.06.2023).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2023 № 1954 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за вересень 2023 року» на підставі рапорту командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду в розмірі 6000 грн на місяць (пропорційно часу проходження служби з 01.07.2023 по 16.07.2023, з 27.07.2023 по 31.07.2023, 01.08.2023 по 31.08.2023, з 18.09.2023 по 30.09.2023).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2023 № 2162 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за жовтень 2023 року» на підставі рапорту командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду в розмірі 6000 грн на місяць (пропорційно часу проходження служби з 01.10.2023 по 31.10.2023).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2023 № 2368 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за листопад 2023 року» на підставі рапорту командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду згідно з Постановою № 168 з розрахунку 6000,00 грн на місяць (пропорційно часу виконання бойових завдань з 01.11.2023 по 18.11.2023) та додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн на місяць (пропорційно часу проходження служби з 19.112023 по 30.11.2023).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2024 № 146 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за грудень 2023 року» на підставі рапорту командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ОСОБА_1 включено до переліку військовослужбовців, яким належить виплатити додаткову винагороду згідно з Постановою № 168 з розрахунку 30 000,00 грн на місяць (пропорційно часу виконання бойових завдань з 01.12.2023 по 31.12.2023).

До зазначених наказів також додано рапорти щодо виплати додаткової винагороди.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2024 № 9423 грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з червня 2023 року по січень 2024 року складає: сума виплаченого грошового забезпечення 4480,00 грн, сума виплаченої додаткової винагороди 124264,51 грн, в тому числі помісячно додаткова винагорода: червень 2023 30 000 грн, липень 2023 - 30 000 грн, жовтень 2023 - 12 665,51 грн, листопад 2023 6000 грн, грудень 2023 15 600,00 грн, січень 2024 року 30 000,00 грн.

За період не включення позивача до бойових розпоряджень та відповідно незалучення до виконання бойових (спеціальних) завдань у позивача не виникло права на отримання даного виду додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань.

Відповідно до положень пункту 4 розділу XXXIV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Тобто, одним з документів, що підтверджує право на отримання відповідної додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень, є рапорт (донесення) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Такий рапорт щодо позивача (зокрема, за грудень 2023 року) було долучено відповідачем до відзиву на позовну заяву, де безпосередньо зазначається інформація про те, що позивача включено до переліку осіб, що мають право на виплату (за відповідний час). Згідно Порядку № 260 чітко визначено підстави отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн (вони відрізняються в редакціях до Наказу від 26.09.2023 № 566 і після).

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано жодних доказів підтвердження права отримання додаткової винагороди саме в розмірі 30 000 грн із посиланням на конкретну норму Порядку № 260, якою визначені відповідні обставини як підстава для її отримання.

До апеляційної скарги додано копії «пояснень свідків» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. В апеляційній скарзі зазначається, що «виконання бойових (спеціальних) завдань позивачем згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) командира у спірні періоди в Урядовому кварталі міста Києва підтверджується показами свідка ОСОБА_2 , який працює у ППОП № 1 ГУ НП у м. Києві, та ОСОБА_3 який працює у ППОП № 2 ГУ НП у м. Києві, які несли службу разом з позивачем.

Покликання представника позивача на відповідні пояснення, як на докази, колегія суддів не бере до уваги, позаяк з цих пояснень не видно, виконання яких бойових (спеціальних) завдань вони підтверджують з урахуванням вимог Порядку № 260 (з посиланням на конкретну підставу отримання додаткової винагороди).

Крім того, ці письмові пояснення свідків не можуть вважатися належними доказами в адміністративній справі ні як показаннями свідків, ні як письмовими доказами.

Відтак, письмові пояснення свідків не є доказами в розумінні ст. 72 КАС України.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у відповідний період, що досліджується в рамках цієї справи, згідно «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, на території Києва та Київської області бойові дії не велися.

Доказів відрядження позивача до зони ведення бойових дій у відповідний період часу з 01.06.2023 по 31.12.2023 сторони не надавали.

З матеріалів цієї адміністративної справи колегія суддів апеляційної інстанції встановила і це не заперечується сторонами, що за спірний період відповідач виплачував позивачу додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн відповідно до Постанови № 168.

Тобто, відповідач здійснював виплату грошового забезпечення позивачу, в тому числі додаткової винагороди, в повній відповідності з вимогами законодавства, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року в адміністративній справі № 140/4112/24 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Р. В. Кухтей