Справа № 160/17936/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛебеденко В.В.
представника позивача представників відповідача Маміч Я.С. Волошиної В.В., Патерило С.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІМАРІУС" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
04.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРІМАРІУС» (далі позивач) через систему «Електронний суд» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, що прийняті 25.03.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, а саме:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду документу про сплату судового збору у розмірі 24 224,00 грн. за подання адміністративного позову.
16.07.2024 на виконання вимог ухвали суду від 09.07.2024 про залишення позовної заяви без руху позивач звернувся до суду із заявою про усунення недоліків позовної заяви та надав доказ сплати судового збору у розмірі 24 224,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.08.2024 о 10:30 год.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
06.08.2024 підготовче засідання відкладено на 05.09.2024 о 13:30 год., у зв`язку з відсутністю належним чином підтверджений повноважень зі сторони позивача.
02.09.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача про вступ у справу як представника.
05.09.2024 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю надання додаткових доказів.
Усною ухвалою суду від 05.09.2024, постановленою у підготовчому засіданні, клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задоволено, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.10.2023 о 09:00 год., продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
27.09.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення щодо взаємовідносин з ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ», ТОВ «АЛЕТЕЯ», ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» та ТОВ «ВНП» за договорами поставки нафтопродуктів.
02.10.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи, в обґрунтування якого зазначено, що для правильного і об`єктивного встановлення обставин справи та вирішення даного спору необхідним є здійснення дослідження і перевірки, на основі спеціальних знань у сфері економіки та бухгалтерського обліку цифрових значень, акту перевірки.
Також, 03.10.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення щодо взаємовідносин з ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ».
03.10.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю надання додаткових доказів, які мають істотне значення при розгляді справи
У підготовчому засіданні 03.10.2024 оголошено перерву до 15.10.2024 о 09:00 год., надано стороні відповідача час для ознайомлення з додатковими поясненнями представника позивача та підготовки письмових пояснень.
11.10.2024 на адресу суду від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на клопотання про призначення судово-економічної експертизи у справі, в яких зазначено, що позивачем на вирішення експерта ставляться питання, які фактично є предметом дослідження судом при з`ясуванні обставин у справі по суті та не потребують спеціальних знань для їх вирішення у зв`язку з чим призначення судової економічної експертизи є необґрунтованим.
Також, 11.10.2024 до суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли пояснення щодо взаємовідносин ТОВ «ПРІМАРІУС» з ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ», ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ», ТОВ «АЛЕТЕЯ», ТОВ «ВНП», ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» по придбанню палива, в яких останній не погоджується з доводами позивача, викладеними у поясненнях.
15.10.2024 до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення щодо заниження доходу від продажу товарів на суму 1 317 411 грн.
Також, 15.10.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення від відповідача в частині прийнятих податкових повідомлень-рішень.
У підготовчому засіданні 15.10.2024 оголошено перерву до 07.11.2024 о 14:00 год. та надано стороні відповідача час для ознайомлення з додатковими поясненнями позивача.
Ухвалою суду від 15.10.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи відмовлено.
04.11.2024 на адресу суду від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли пояснення щодо розбіжностей встановлених між бухгалтерським обліком та даними декларацій з податку на прибуток підприємства.
06.11.2024 на адресу суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про прийняття до розгляду та долучення до матеріалів справи додаткових пояснень, які подані 04.09.2024, 27.09.2024, 30.09.2024, 02.10.2024 та 15.10.2024.
Усною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні, від 07.11.2024 закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.11.2024 о 10:00 год.
У судовому засіданні 21.11.2024 оголошено перерву до 28.11.2024 о 15:00 год. та надано сторонам можливість підготуватись до стадії додаткових пояснень та додаткових заперечень.
27.11.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли пояснення з приводу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
У судовому засіданні 28.11.2024, з метою дотримання процесуальних прав сторін, оголошено перерву до 04.12.2024 о 10:00 год. та надано стороні позивача час для ознайомлення з поясненнями відповідача.
У судовому засіданні 04.12.2024 оголошено перерву до 11.12.2024 о 13:30 год. для підготовки сторін до стадії судових дебатів.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, зазначених у позові та додаткових поясненнях.
Представники відповідача у судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях підтримали, проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІМАРІУС» зареєстроване як суб`єкт господарської діяльності 18.11.2021 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, є платником податку на додану вартість, податку на прибуток приватних підприємств, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску, екологічного податку, а також акцизного податку.
У період з 18.12.2023 по 02.02.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77, п. 82.2 ст. 82, пп. 69.35 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року, п. 2 ч. 1 ст. 13 розділу ІV, п.п. 9-23 розділу VІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на підставі плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2023 рік та на підставі наказу від 05.12.2023 №5110-п та направлень від 13.12.2023 №7232, №7233, №7234, №7509, від 27.12.2023 №7510, проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ПРІМАРІУС» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильність обчислення, повноту і своєчасність сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів установлених законом за період діяльності з 18.11.2021 по 30.09.2023.
За результатами документальної планової виїзної перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт від 09.02.2024 №269/04-36-07-02/44498304.
Перевіркою встановлені порушення:
- пп. 134.1.1, п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 17 838 833 грн, у т.ч. за 2022 рік у сумі 1 149 144 грн, 1 кв. 2023 року в сумі 4 439 153 грн за І півріччя 2023 року у сумі 9 806 564 грн, за 9 міс. 2023 року в сумі 16 689 688 грн;
- п.198.2, п.198.3, ст.198 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 15 296 573,00 грн, у т. ч. грудень 2022 року на суму ПДВ 444 098 грн, січень 2023 року на суму ПДВ 189 488 грн, лютий 2023 на суму ПДВ 1 746 567 грн, березень 2023 на суму ПДВ 1 080 661 грн, квітень 2023 на суму ПДВ 1 357 286 грн, травень 2023 на суму ПДВ 207 997 грн, червень 2023 на суму ПДВ 556 892 грн, липень 2023 на суму ПДВ 3 454 858 грн, серпень 2023 року на суму ПДВ 2 717 323 грн, вересень 2023 року на суму ПДВ 3 541 403 грн;
- п.п.214.1.4, п.п.214.1.5, n.214.1, ст.214, п.п.215.3.10 п.215.3 ст. 215 Податкового кодексу України, що призвело до заниження акцизного податку у розмірі 166 857,90 грн, в т.ч. лікеро горілчана продукція (графа 1.1 додатку 6 до декларації акцизного податку) у розмірі 62 577, 16 грн, пиво (графа 1.3 додатку 6 до декларації акцизного податку) у розмірі 5 615,77 грн, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну (графа 1.4 додатку 6 до декларації акцизного податку) у розмірі 98 664,97 грн;
- п.1201.1 ст.1201, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України буде застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних;
- п.1201.1 cт.1201, п.201.10 cт.201 Податкового Кодексу України буде застосовано штрафну санкцію за не реєстрацію податкової накладної;
- ч. 3 ст. 13 Закону України №2473-VIII при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 02.12.2022 №VL/ULSD-2229, укладеного з нерезидентом компанією «Versala ltd» (Республіка Kiпp), в частині ненадходження імпортного товару в сумі 266 180 000,00 грн. (екв. 7 278 922,35 дол. США) за період з 18.11.2021 по 30.09.2023, за що згідно із ч.5 ст. 13 Закону України №2473-VIII нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.
- встановлено несвоєчасність сплати податку на додану вартість за період з 18.11.2021 по 30.09.2023.
На підставі вказаного акту перевірки від 09.02.2024 контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 25.03.2024, а саме:
Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРІМАРІУС» звернулось до Державної податкової служби України зі скаргою з вимогою переглянути та скасувати прийняті податкові повідомлення-рішення від 25.03.2024.
Вирішуючи правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).
Згідно ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Підпунктом 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Статтею 75 ПК України встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Згідно з положенням пункту 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено: витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податків витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.
Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
У відповідності до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України вбачається, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
Позивач та його контрагенти на момент складання податкових накладних, зазначених в акті перевірки, були зареєстровані як платники податку на додану вартість.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п. 2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного вбачається, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
Із змісту статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обов`язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Так, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування по податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Під час розгляду справи судом встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «ПРІМАРІУС» мало взаємовідносини з ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ», ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ» ТОВ «АЛЕТЕЯ», ТОВ «НВП», ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» з придбання паливно-мастильних матеріалів.
Відповідно до п.п. 231.1 ст. 231 ПК України, платник податку при ввезенні на митну територію України пального або спирту етилового, з якого сплачено акцизний податок, a6o на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу, або реалізації пального або спирту етилового зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УKT ЗЕД реалізованого пального або спирту етилового з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та зареєструвати таку акцизну накладну в Єдиному реестрі акцизних накладних.
Відповідно до п. 231.6 ст. 231 ПK України реєстрація в Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється:
- акцизних накладних, складених при реалізації пального через паливороздавальну a6o оливороздавальну колонку у паливний бак транспортного засобу з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, не пізніше 15-ти календарних днів, наступних за датою їx складання;
- першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального a6o спирту етилового з акцизного складу;
- першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного до іншого акцизного складу пересувного у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального a6o спирту етилового з акцизного складу пересувного;
- першого примірника акцизної накладної при реалізації пального a6o спирту етилового з акцизного складу пересувного до акцизного складу після фактичного отримання пального або спирту етилового на акцизний склад, але не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою складання акцизної накладної;
- першого примірника акцизної накладної при реалізації пального з акцизного складу пересувного до паливного баку транспортного засобу, обладнання або пристрою, до місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, протягом трьох календарних днів з дня фактичного отримання пального;
- першого примірника зведеної акцизної накладної та акцизної накладної, складеної на операції, визначені в п.п. 1 п.п. 229.8.10 п. 229.8 ст. 229 ПK України не пізніше 15 календарних днів з дня їx складання;
- акцизної накладної при ввезенні пального або спирту етилового на митну територію України не пізніше дня, наступного за днем оформлення належним чином митної декларації;
- першого примірника акцизної накладної, що складається при вивезенні пального за межі митної території України, протягом трьох календарних днів з дня фактичного вивезення пального за межі митної території України, що підтверджено належним чином оформленою митною декларацією;
- другого примірника акцизної накладної після фактичного отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний, але не пізніше трьох календарних днів, наступних за днем отримання пального a6o спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний розпорядником акцизного складу/акцизного складу пересувного отримувачем пального a6o спирту етилового;
- розрахунку коригування не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою його складання.
Згідно із п.п.213.1.12 п. 213. ст. 213 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є, зокрема, операції з реалізації з акцизного складу / акцизного складу пересувного будь-яких обсягів пального або спирту етилового понад обсяги, що:
отримані від інших платників акцизного податку, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних;
ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією;
вироблені в Україні, реалізація яких є об`єктом оподаткування відповідно до пп. 213.1.1 цього пункту, a6o не підлягає оподаткуванню, або звільняється від оподаткування, або оподатковується на умовах, встановлених ст. 229 цього Кодексу, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних
Пунктом 3 Порядку ведення Єдиного реєстру акцизних накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 №114 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.06. 2019 №545), для реєстрації в ЄPAH акцизні накладні/розрахунки коригування надсилаються до ДПС в електронній формі відповідно до порядку подання податкових документів в електронному вигляді з дотриманням умови щодо обміну електронними документами з контролюючими органами у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до п. 231.6 ст. 231 ПK України реєстрація в Єдиному реєстрі акцизних накладних, зокрема, першого примірника акцизної накладної при реалізації пального з акцизного складу здійснюється у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального з акцизного складу.
Відповідно до п.п. 231.5 ст. 231 ПК України, при реалізації пального a6o спирту етилового особа, яка реалізує пальне a6o спирт етиловий, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати ii в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального або спирту етилового. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального або спирту етилового, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального a6o спирту етилового суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.
Під час проведення перевірки контролюючим органом з документів наданих до перевірки та в реєстрі акцизних накладних не було встановлено реєстрацію акцизних накладних ТОВ «IHTEKC IHBECT», ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ», ТОВ «АЛЕТЕЯ», ТОВ «BHП» та ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ», як продавців, на користь ТОВ «ПРІМАРІУС».
В той же час, відповідно до умов договорів та актів примання-передачі палива, а також з TTH вбачається, що відвантаження палива відбувалось (на умовах EXW) з резервуарів AT «Одесанафтопродукт», (на умовах EXW) з резервуарів ТОВ «НАФТОСІТІ», DDP - склад покупця, (на умовах FCA естакада налива) ТОВ «CBIПIT».
Так, відповідно до договору поставки нафтопродуктів від 20.01.2023 №ПT23-07/2411, укладеного між ТОВ «ПPIMAPIУC» та ТОВ «IHTEKC IHBECT» поставлено на ТОВ «Прімаріус» палива на загальну cyмy 71 103 713,52 грн, в т.ч. ПДВ 4 651 644,82 грн.
Поставки палива оформлені виписаними актами прийома-передачі палива від 01.02.2023, 01.03.2023, 01.04.2023, 01.05.2023, 01.06.2023.
За результатами поставки палива виписані податкові накладні.
Відповідно до умов договору та відповідно актів прийому-передачі палива, встановлено, що відвантаження палива відбувалось на умовах EXW (склад продавця) з резервуарів AT «Одесанафтопродукт» згідно договору про надання послуг від 03.02.2023 №9 між ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» та AT «Одесанафтопродукт».
Відповідно до п.п. 5.4.3. п. 5.4 розділу 5 Інструкції №281 маса нафтопродуктів, розфасованих у тару, визначається зважуванням на вагах a6o за трафаретами на тарі (якщо нафтопродукти в заводській упаковці). Про прийнятий нафтопродукт матеріально відповідальна особа складає акт за своїм підписом, підписами водія та представника одержувача чи відправника із зазначенням цих прізвищ i посад.
Пунктом 14.1 Інструкції №281 визначено, що під час приймання, зберігання та відпуску нафти i нафтопродуктів керівник підприємства та головний бухгалтер здійснюють контроль за дотриманням матеріально відповідальними особами вимог цієї Інструкції та забезпечують: своєчасне оформлення документів pyxy нафти та нафто-продуктів; збереження їx кількості i якості; відображення їx pyxy за бухгалтерським обліком; своєчасне вжиття заходів щодо попередження псування, втрат, нестач та розкрадання нафти та нафтопродуктів, а також створення необхідних умов для їx зберігання.
Інструкцією № 281 визначено, що вона встановлює єдиний порядок організації га виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти i нафтопродуктів.
Ця Інструкція поширюється на всі класи, типи, групи i види нафти та типи, марки i види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів.
Вимоги цієї Інструкції єобов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання i реалізація нафти i нафтопродуктів на території України.
Згідно оформлених актів прийому-передачі палива ТОВ «ПРІМАРІУС» отримувало паливо від ТОВ «ІНТЕКС-ІНВЕСТ» через АТ «Одесанафтопродукт», зокрема, 01.02.2023 на 553,95 тон, 01.03.2023 на 346,7 тон, 01.04.2023 на 438,88 тон, 01.05.2024 на 67,09 тон, 01.06.2024 на 91,59 тон.
При цьому, згідно Єдиного реєстру акцизних накладних у ці дні зареєстровано:
Таким чином, у березні, травні, червні 2023 року вбачається невідповідністъ даних, відображених у актах прийому-передачі палива та даних Єдиного реєстру акцизних накладних у кількості переданих ТМЦ, а також їх номенклатури.
Крім того, згідно інформації контролюючого органу, з Єдиного реєстру акцизних накладних вбачається, що ТОВ «IHTEKC IHBECT» не здійснювало реєстрацію акцизних накладних в ЄPAH на користь ТОВ «ПРІМАРІУС» в обсягах визначених в актах приймання-передачі та податкових накладних при виконанні умов договору на постачання палива.
Також, згідно ЄPПH AT «Одесанафтопродукт» не здійснювало реєстрацію акцизних накладних на реалізацію палива на користь ТОВ «ІНТЕКС IHBECT».
Доказів протилежного позивачем в ході розгляду справи не надано.
Крім того, ТОВ «ПРІМАРІУС» в ході розгляду справи, а також під час проведення перевірки не надано доказів оплати за придбане паливо на користь ТОВ «IHTEKC IHBECT».
При цьому, згідно інформації наданої контролюючим органом ТОВ «IHTEKC IПBECT» включено до переліку ризикових підприємств рішенням від 31.08.2023 та скасовано ліцензію на право торгівлі паливом в січні 2024 року.
Поставки палива оформлені виписаними актами прийому-передачі палива від 31.01.2023 та від 28.02.2023, а також складені податкові накладні.
Відповідно до умов договору між ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ» та ТОВ «ПPIMAPIУC», а також з актів приймання-передачі палива вбачається, що відвантаження палива відбувалось на умовах EXW (склад продавця) з резервуарів ТОВ «НАФТАСІТІ».
Разом тим, в ході проведення перевірки позивачем не були надані акти прийому-передачі палива на ТОВ «НАФТАСІТІ», а також отримання палива від зберігача, як передбачено п.п. 5.4.3. п. 5.4 розділу 5 «Порядок приймання нафти i нафтопродуктів» Інструкції №281.
Згідно оформлених актів прийому-передачі палива ТОВ «ПРІМАРІУС» отримало паливо від ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ» (через ТОВ «НАФТАСІТІ») від 31.01.2023 на 60,155 тон, від 28.02.2023 на 7,675 тон.
При цьому, згідно Єдиного реєстру акцизних накладних у ці дні зареєстровано:
- 31.01.2023 року згідно даних ЄPAH у цей день взагалі не реєструвалися акцизні накладні на ТОВ «ПРІМАРІУС»;
Таким чином, у січні, лютому 2023 року вбачається невідповідність даних відображених у актах прийому-передачі палива та даних Єдиного реєстру акцизних накладних у кількості переданих ТМЦ, а також їx номенклатури.
Крім того, згідно інформації контролюючого органу, з Єдиного реєстру акцизних накладних вбачається, що ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ» не здійснювало реєстрацію акцизних накладних в ЄРАН на користь ТОВ «ПРІМАРІУС» в обсягах, визначених в актах приймання-передачі та податкових накладних при виконанні умов договору на постачання палива.
Також, згідно ЄРАН ТОВ «НАФТАСІТІ» не здійснювало реєстрацію акцизних накладних на реалізацію палива на користь ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ».
Доказів протилежного позивачем в ході розгляду справи не надано.
Крім того, ТОВ «ПРІМАРІУС» в ході розгляду справи, а також під час проведення перевірки не надано доказів оплати за придбане паливо на користь ТОВ «IHСІГНІЯ РЕЗОРТ».
Поставки палива оформлені виписаними актами приймання-передачі палива від 01.06.2023, 01.07.2023, 01.08.2023, а також складені податкові накладні.
Відповідно до умов договору між ТОВ «АЛЕТЕЯ» та ТОВ «ПPIMAPIУC», а також з актів приймання-передачі вбачається, що відвантаження палива відбувалось на умовах FCA, а саме естакада палива з резервуарів ТОВ «CBIПIT» у м. Кременчуг.
Разом тим, в ході проведення перевірки позивачем не були надані акти прийому-передачі палива на ТОВ «CBIПIT», а також отримання палива від зберігача, як передбачено п.п. 5.4.3. п. 5.4 розділу 5 «Порядок приймання нафти i нафтопродуктів» Інструкції №281.
Згідно оформлених актів приймання-передачі палива ТОВ «ПРІМАРІУС» отримало паливо від ТОВ «АЛЕТЕЯ» (через ТОВ «CBIПIT») від 01.06.2023 на 93,792 тон, від 01.07.2023 на 368,92 тон, від 01.08.2023 на 272,077 тон.
При цьому, згідно Єдиного реєстру акцизних накладних у ці дні ТОВ «CBIПIT» на ТОВ «ПРІМАРІУС» взагалі не реєстрували акцизні накладні.
Таким чином, у червні, липні, серпні 2023 року вбачається невідповідність даних відображених у актах приймання-передачі палива та даних Єдиного реєстру акцизних накладних у кількості переданих ТМЦ, а також їх номенклатури.
Крім того, згідно інформації контролюючого органу, з Єдиного реєстру акцизних накладних вбачається, що ТОВ «АЛЕТЕЯ» не здійснювало реєстрацію акцизних накладних в ЄPAH на користь ТОВ «ПРІМАРІУС» в обсягах, визначених в актах приймання-передачі та податкових накладних при виконанні умов договору на постачання палива.
Також, згідно ЄРАН ТОВ «СВІПІТ» не здійснювало реєстрацію акцизних накладних на реалізацію палива на користь ТОВ «АЛЕТЕЯ».
Доказів протилежного позивачем в ході розгляду справи не надано.
Крім того, ТОВ «ПРІМАРІУС» в ході розгляду справи, а також під час проведення перевірки не надано доказів оплати за придбане паливо на користь ТОВ «АЛЕТЕЯ».
Поставки палива оформлені виписаними актами приймання-передачі палива від 30.09.2023.
Відповідно до умов договору між ТОВ «BHП» та ТОВ «ПPIMAPІУC», а також згідно акту приймання-передачі палива вбачається, що відвантаження палива відбувалось на умовах DDP (склад покупця) ТОВ «BHП».
При цьому, згідно інформації контролюючого органу, з Єдиного реєстру акцизних накладних вбачається, що ТОВ «ВНП» не здійснювало реєстрацію акцизних накладних в ЄPAH на користь ТОВ «ПРІМАРІУС» в обсягах, визначених в акті приймання-передачі та податковій накладній при виконанні умов договору на постачання палива.
Водночас, з березня 2023 року по вересень 2023 року ТОВ «BHП» згідно Єдиного реєстру акцизних накладних зареєструвало на користь ТОВ «ПPIMAPІУC» накладні на реалізацію (газів нафтових та інших вуглеводних в газоподібному стані) у кількості 3840280 кг (З840,280 тон), які фактично, згідно даних податкового обліку, не поставляв.
З ТТН, які містяться в матеріалах справи та які були надані під час перевірки не вбачається, що ТОВ «ВНП» є стороною взаємовідносин на поставку палива.
Таким чином, з наданих документів, не можливо встановити, що постачальником палива є ТОВ «НВП».
Доказів протилежного позивачем в ході розгляду справи не надано.
Крім того, ТОВ «ПРІМАРІУС» в ході розгляду справи, а також під час проведення перевірки не надано доказів оплати за придбане паливо на користь ТОВ «НВП».
Також, відповідно до договору від 01.12.2022 №ЮЕ-0015, укладеного між ТОВ «ПPIMAPІУC» та ТОВ «ЮНАЙТЕТ ЕНЕРДЖІ», поставлено палива на ТОВ «ПРІМАРІУС» на загальну суму 6 788 347,50 грн, в т.ч. ПДВ 444 097,50 грн.
Поставки палива оформлені виписаними актами приймання-передачі палива від 31.12.2022.
Відповідно до умов договору між ТОВ «ЮНАЙТЕТ ЕНЕРДЖІ» та ТОВ «ПPIMAPІУC», а також згідно акту приймання-передачі вбачається, що відвантаження палива відбувалось на умовах EXW (склад продавця) з резервуарів ТОВ «НАФТАСІТІ».
Разом тим, в ході проведення перевірки позивачем не були надані акти прийому-передачі палива на ТОВ «НАФТАСІТІ», а також отримання палива від зберігача, як передбачено п.п. 5.4.3. п. 5.4 розділу 5 «Порядок приймання нафти i нафтопродуктів» Інструкції №281.
Згідно оформленого акту приймання-передачі палива ТОВ «ПРІМАРІУС» отримав паливо дизельне ДП-3-Євро5-ВО від ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» (через ТОВ «НАФТАСІТІ») від 31.12.2022 на 115,З5 тон.
При цьому, згідно Єдиного реєстру акцизних накладних у ці дні від ТОВ «НАФТАСІТІ» на ТОВ «ПРІМАРІУС» взагалі не реєструвалися акцизні накладні.
Таким чином, у грудні 2022 року вбачається невідповідність даних відображених у актах прийому-передачі палива та даних Єдиного реєстру акцизних накладних у кількості переданих ТМЦ, а також їx номенклатури.
Крім того, згідно інформації контролюючого органу, з Єдиного реєстру акцизних накладних вбачається, що TOВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» не здійснювало реєстрацію акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних на користь ТОВ «ПPIMAPIУC» в обсягах визначених в акті приймання-передачі та податковій накладній при виконанні умов договору на постачання палива.
Доказів протилежного позивачем в ході розгляду справи не надано.
Крім того, ТОВ «ПРІМАРІУС» в ході розгляду справи, а також під час проведення перевірки не надано доказів оплати за придбане паливо на користь ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ».
Суд звертає увагу, що аналізом баз даних ДПС України не встановлено реєстрації акцизних накладних від ТОВ «IHTEKC IHBECT» на користь AT «Одесанафтопродукт», ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ», ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» на користь ТОВ «НАФТОСІТІ», ТОВ «АЛЕТЕЯ» на користь ТОВ «CBIПIT» відповідно до ст. 231 Податкового кодексу України.
При цьому, згідно наданих товарно-транспортних накладних, відправниками зазначено саме AT «Одеснафтопродукт», ТОВ «CBIПIT» та ТОВ «НАФТОСІТІ».
Контрагенти позивача - ТОВ «IHTEKC-IHBECT», ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ», ТОВ «АЛЕТЕЯ», ТОВ «BHП», ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ», взагалі не зазначені в ТТН будь-якими сторонами взаємовідносин на поставку палива ТОВ «ПРІМАРІУС».
Отже, згідно наданих документів, не можна встановити, що постачальниками палива є саме ТОВ «IHTEKC IHBECT», ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ», ТОВ «АЛЕТЕЯ», ТОВ «BHП» та ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ». Так, між казаними контрагентами та позивачем існус лише акт приймання-передачі, який складається в кінці місяця, по факту постачання та підведення підсумків кількості поставленої продукції.
В ході розгляду справи позивачем не доведено, що ТОВ «IHTEKC IHBECT», ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ», ТОВ «АЛЕТЕЯ», ТОВ «BHП» та ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» реєстрували на користь ТОВ «ПPIMAPIУC» акцизні накладні, а також не підтверджено здійснення сплати коштів за отриманий товар на їх користь.
Станом на 30.09.2023 у ТОВ «ПPIMAPIУC» по рах.631 рахується кредиторська заборгованість перед підприємствами.
Bci паливо-мастильні матеріали відвантажувались з терміналів AT «Одеснафтопродукт», ТОВ «CBIПIT», ТОВ «НАФТОСІТІ» про що свідчать товаро- транспортні накладні, акцизні накладні, при цьому, з останніх не можливо встановити власника відвантажених ПММ.
Таким чином, сукупність вищевказаних фактів та обставин, що характеризують діяльність суб`єктів господарювання, задіяних в ланцюгу, свідчить про те, що метою пx функціонування є створення виключно документообігу по нереальним господарським операціям для отримання податкової вигоди.
При цьому, доводи позивача про те, що всі товарно-транспортні накладні, які складено на оформлення операцій з постачання нафтопродуктів для ТОВ «ПРІМАРІУС» від постачальників TOB «ІНТЕКС ІНВЕСТ», TOB «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ», TOB «АЛЕТЕЯ», TOB «ВНП», TOB «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» відповідають нормам законодавства та підтверджують факт постачання товару, суд вважає безпідставними.
За таких обставин, суд погоджується з висновками контролюючого органу, що фактично ТОВ «ПPIMAPIУC» з контрагентами - ТОВ «IHTEKC IHBECT», ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ», ТОВ «АЛЕТЕЯ», ТОВ «BHП», ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з одержання товарів i складено первині документи всупереч норм ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп.2.1 i 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995p. за №168/704. Оскільки відсутній факт формування згідно з абз.2 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як pecypcy контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання a6o власного виконання. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу 5 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний pyx певного активу.
Таким чином, первинні документи, які складені підприємствами ТОВ «IHTEKC IHBECT», ТОВ «ІНСІГНІЯ РЕЗОРТ», ТОВ «АЛЕТЕЯ», ТОВ «BHП», ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» по взаємовідносинам з ТОВ «ПPIMAPIУC» е неправомірно складеними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь-яких господарських операцій між вказаними підприємствами.
Враховуючи той факт, що господарські операції між зазначеними підприємствами та ТОВ «ПРІМАРІУС» визнано недійсними, та фактично не відбулись, суд погоджується з висновками податкового органу, що ТОВ «ПРІМАРІУС» при декларуванні ПДВ порушено п.198.2, п.198.3, ст. 198 ПК України та завищено податковий кредит з податку на додану вартість у загальній сумі 15 296 573,00 грн, у т. ч. за грудень 2022 року на суму ПДВ 444 098 грн, за січень 2023 року на суму ПДВ 189 488 грн, за лютий 2023 року на суму ПДВ 1 746 567 грн, за березень 2023 року на суму ПДВ 1 080 661 грн, за квітень 2023 року на суму ПДВ 1 357 286 грн, за травень 2023 року на суму ПДВ 207 997 грн, за червень 2023 року на суму ПДВ 556 892 грн, за липень 2023 року на суму ПДВ 3 454 858 грн, за серпень 2023 року на суму ПДВ 2 717 323 грн, за вересень 2023 року на суму ПДВ 3 541 403 грн.
Крім того, суд погоджується з висновками податкового органу про порушення ТОВ «ПPIMAPIУC» пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чoгo занижено податок на npибуток на загальну суму 17 838 833 грн, у т.ч. за 2022 рік у сумі 1 149 144 грн, 1 кв. 2023 в сумі 4 439 153 грн за I півріччя 2023 року у сумі 9 806 564 грн, за 9 міс. 2023 року в сумі 16 689 688 грн; п.198.2, п.198.3, ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 15 296 573,00 грн, у т. ч. грудень 2022 року на суму ПДВ 444 098 грн, січень 2023 року на суму ПДВ 189 488 грн, лютий 2023 року на суму ПДВ 1 746 567 грн, березень 2023 року на суму ПДВ 1 080 661 грн, квітень 2023 року на суму ПДВ 1 357 286 грн, травень 2023 року на суму ПДВ 207 997 грн, червень 2023 року на суму ПДВ 556 892 грн, липень 2023 року на суму ПДВ 3 454 858 грн, серпень 2023 року на суму ПДВ 2 717 323 грн, вересень 2023 року на суму ПДВ 3 541 403 грн.
З акту перевірки вбачається, що за перевіряємий період позивачем реалізовано лікеро-горілчаної продукції, міцних алкогольних напоїв (горілка, віски, джин, ром, текіла, настоянки, коньяк, тощо) згідно EPПH на загальну суму 3 168 492,72 грн (у т.ч. ПДВ).
В той же час, відповідно до поданих декларацій з акцизного податку вбачається, що підприємством вказано базу для оподаткування акцизним податком на суму 1 916 949,57 грн.
Позивач, в свою чергу, зазначає, що відповідно до поданих декларацій обсяг реалізації міцних алкогольних напоїв (лікеро-горілчана продукція) з ПДВ, що є базою оподаткування склав 3 164 411,92 грн, сума нарахованого та сплаченого акцизного податку склала 158 220,62 грн.
Разом з тим, зазначене не спростовує інформацію вказану контролюючим органом в акті перевірки.
Також, з акту перевірки вбачається, що за перевіряємий період підприємством було реалізовано алкогольних напоїв, а саме пива на загальну суму 3 444 142,80 грн (у т.ч. ПДВ) згідно EPПH.
В той же час, відповідно до поданих декларацій з акцизного податку вбачається, що підприємством вказано базу для оподаткування акцизним податком суму в розмірі 3 331 827,36 грн.
Позивач, в свою чергу, зазначає, що ТОВ «ПРІМАРІУС» здійснено декларування повного обсягу реалізованої продукції, а саме пива. Відповідно до поданих декларацій обсяг реалізації пива алкогольного з ПДВ, що є базою оподаткування, склав 3 331 863,36 грн, сума нарахованого та сплаченого акцизного податку склала 166 591,55 грн.
Однак, зазначене не спростовує інформацію вказану контролюючим органом в акті перевірки.
Посилання позивача на той факт, що відображена в акті перевірки різниця могла виникнути через неточності в розрахунку, допущені внаслідок здійснення вибору зайвих кодів УКТЗЕД не підакцизних товарів з бази даних ЕРПН, а також те, що ймовірно зайво були враховані такі товари як безалкогольні напої, безалкогольне пиво, інші ТМЦ, реалізація яких здійснювалася через мережу АЗС ТОВ «ПРІМАРІУС», що призвело до прийняття помилкового рішення, суд вважає безпідставним та необґрунтованим.
Таким чином, суд не погоджується з доводами позивача, оскільки у розрахунку штрафних санкцій до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відображені декларації з акцизного податку, які підприємство самостійно надало до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Крім того, з акту перевірки вбачається, що позивачем реалізовано тютюнових виробів на загальну суму 1 998 517,75 грн (без ПДВ) згідно EPПH, за період 2022 року.
При цьому, відповідно до п.197.27 ст. 197 ПУ України, з 2022 року тютюнові вироби звільненні від оподаткування податком на додану вартість.
Разом з тим, відповідно до поданих декларацій з акцизного податку вбачається, що підприємством зазначено базу для оподаткування акцизним податком у 2022 році в розмірі 25 218,20 грн.
Разом з тим, підтверджуючих документів позивачем не надано.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області у ході проведення перевірки направляло запит від 01.02.2024 року, п. 4 якого запропоновано підприємству надати пояснення та документальне підтвердження щодо несплати акцизного податку.
Проте, підприємством у ході перевірки даних документів не надано, як і не надано під час розгляду справи в суді.
Таким чином, суд погоджується з висновками податкового органу щодо порушення ТОВ «ПРІМАРІУС» п.п.214.1.4., п.п.214.1.5., п.214.1, ст.214, п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст.215 ПУ України, що призвело до заниження акцизного податку у розмірі 166 857,90 грн, в т.ч. лікеро-горілчана продукція (графа 1.1 додатку 6 до декларації акцизного податку) у розмірі 62 577, 16 грн, пиво (графа 1.3 додатку 6 до декларації акцизного податку) у розмірі 5 615,77 грн, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну (графа 1.4 додатку 6 до декларації акцизного податку) у розмірі 98 664,97 грн.
Відповідно до п. 203.1 ст. 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Відповідно до абзаців 14-18 п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абзац дев`ятнадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).
Стаття 120-1 ПК України визначає відповідальність платників податку на додану вартість за порушення, зокрема, строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, відповідно пункту 120-1.1. статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
З системного аналізу наведених норм права вбачається, що законодавцем визначено обов`язок платника податку (продавця) в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків. Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.
В ході проведення перевірки податковим органом зроблено висновок, що підприємством в порушення п. 201.1 п. 201.10 ст. 201 ПК України не здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за листопад 2022 року, грудень 2022 року та січень 2023 року на загальну суму 8 854 968,94 грн, перелік яких наведений у розрахунку до податкового повідомлення-рішення.
Доказів протилежного позивачем в ході розгляду справи суду не надано.
Відповідно до п.6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.12.2019 № 520, платник має право надати пояснення і копії документів в їх підтвердження протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених в податковій накладній, реєстрацію якої зупинено.
У ході проведення перевірки податковим органом зроблено висновок, що підприємством в порушення п. 201.1 п. 201.10 ст. 201 ПК України несвоєчасно здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Під час розгляду справи судом встановлено, що перевірка діяльності ТОВ «ПРІМАРІУС» проводилась у період з 18.11.2021 по 30.09.2023.
Отже, контролюючий орган мав право проводити перевірку щодо податкових декларацій, останній день строку подання яких знаходився у проміжку часу з 18.11.2021 по 30.09.2023.
З встановлених обставин вбачається, що податкові періоди, що перевірялись відповідачем, знаходяться за межами строку перевірки, у зв`язку з чим контролюючий орган не мав права проводити перевірку за цими періодами та нараховувати штрафні санкції.
Під час розгляду справи судом встановлено, що між ТОВ «Прімаріус» (Україна) (покупець) та нерезидентом Компанією «Versala ltd» (Республіка Kiпp) (продавець) укладено контракт №VL/ULSD-2229 від 02.12.2022 на покупку товару (паливо дизельне з наднизьким вмістом сірки максимум 1Оррм), якість якого повинна відповідати експортній якості стандарту ЕN590 (код УКТЗЕД 27101943). Одиниця виміру товару - метрична тонна.
Станом на 02.12.2022 за зовнішньоекономічним контрактом від 02.12.2022 №VL/ULSD- 2229 заборгованість відсутня, початкове сальдо дорівнює - 0, що відповідає даним бухгалтерського обліку TОВ «ПРІМАРІУС» по рахунку 632 «Розрахунки з постачальниками в іноземній валюті».
На виконання договірних зобов`язань за укладеним контрактом в період з 16.12.2022 по 01.02.2023 ТОВ «ПРІМАРІУСс» згідно платіжних доручень перераховано з валютного рахунку, відкритого в Центральному відділенні AT «Банк Кредит Дніпро» в м. Дніпро (МФО 305749), кошти на рахунок нерезидента компанії «Versala ltd» (Kiпp) на загальну суму 850 950 000,00 грн (екв. 23 269 963,85 дол США).
При цьому, у період з 02.12.2022 no 30.09.2023 ТОВ «ПРІМАРІУС» від нерезидента компанії «Versala ltd» (Кіпр) товар (паливо дизельне з наднизьким вмістом сірки максимум l0ppм) на загальну суму 850 950 000,00 грн (екв. 23 269 963,85 дол США) не отримано.
Крім того, нерезидентом компанією «Versala ltd» (Kiпp) у період з 02.12.2022 по 30.09.2023 на адресу ТОВ «ПРІМАРІУС» не повернуто перераховані авансові платежі у загальній сумі 850 950 000,00 грн (екв. 23 269 963,85 дол. США).
Станом на 30.09.2023 операції по контракту від 02.12.2022 №VL/ULSD-2229 не збалансовані, існує дебіторська заборгованість в сумі 850 950 000,00 грн (екв. 23 269 963,85 дол США), у т.ч. прострочена у сумі 266 180 000,00 грн. (екв. 7 278 922,35 дол США), що відповідає даним бухгалтерського обліку ТОВ «ПРІМАРІУС» по рахунку 632 «Розрахунки з постачальниками в іноземній валюті».
Так, відповідно до вимог ч.3 ст.1З Закону України «Про валюту i валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів пx поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Згідно із п.21 Постанови Правління НБУ від 02.01.2019 №5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Граничні строки розрахунків становлять 180 календарних днів за операціями з експорту та імпорту товарів, здійснених з 05.04.2022 відповідно до ч.2 ст.1З Закону України «Про валюту i валютні операції», п.142 Постанови НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану».
Згідно із п.6 розділу II Постанови НБУ від 02.01.2019 №7 «Про затвердження Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів» банк згідно із цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за:
- операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка товару за імпортною операцією з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та за наявності інформації про них (про цю операцію) у реєстрі МД, a6o документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, a6o в банку немає інформації про здійснення поставки за імпортною операцією;
- імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] імпортна операція без увезення товару на територію України не була завершена a6o в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення товару на територію України.
Банк перевіряє операції, не зазначені в підпунктах 1 3 пункту 6 розділу II цієї Інструкції, під час настання події (переказу резидентом коштів на користь нерезидента, надходження від нерезидента коштів на користь резидента, отримання реєстру МД за відповідною операцією) i надалі банк не здійснює за ними валютний нагляд щодо дотримання резидентом граничного строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів згідно з вимогами цієї Інструкції.
Відповідач у відзиві на позов зазначив, що висновки Мінекономіки щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Нацбанком, а саме за зовнішньоекономічним контрактом від 02.12.2022 №VL/ULSD-2229 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не надходили.
Згідно із вимогами ч.6 ст.1З Закону України №2473-VIII, у разi якщо виконання договору, передбаченого частинами другою a6o третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) a6o третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
При цьому, позивачем до перевірки не було надано документу, який є підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин згідно чинного законодавства.
Згідно із вимогами ч.7 ст.1З Закону України №2473-VIII у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), a6o прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента na користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) i пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без нарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється i пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову, сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.
В ході розгляду справи судом встановлено, що в підтвердження здійснення претензійної роботи позивачем надано:
- постанову МКАС при ТПП України про прийняття справи до провадження від 05.07.2023 за позовом ТОВ «ПРІМАРІУС» (Україна) до компанії «Versala ltd» (Республіка Kiпp) про стягнення 6 594 728,81 дол США заборгованості з повернення передплати, а також витрат зі сплати арбітражного збору за №359/2023;
- постанову MKAC при ТТП України про внесення змін до постанови від 05 липня 2023 року про прийняття справи №359/2023 до провадження від 06 липня 2023 року щодо збільшення суми позову до 23 269 963,85 доларів США;
- рішення MKAC при TПП України від 08 грудня 2023 року по справі №359/2023 за позовом ТОВ «ПРІМАРІУС» (Україна) до компанії «Versala ltd» (Республіка Кіпр) щодо стягнення з нерезидента на користь ТОВ «ПРІМАРІУС» (Україна) попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 23 269 963,85 доларів США, а також витрат по сплаті арбітражного збору в сумі 62 883,96 доларів США.
При цьому в п.1 описової частини рішення MKAC при TПП України від 08 грудня 2023 року у справі №359/2023 за позовом TOВ «ПРІМАРІУС» (Україна) до компанії «Versala ltd» (Республіка Кіпр), яке набрало законної сили з дати його винесення, тобто 08 грудня 2023 року, зазначено, що до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПPIMAPIУC» (Україна) про стягнення з компанії «VERSALA LTD» (Республіка Кіпр) 6 594 728,81 доларів США попередньої оплати, а також витрат зі сплати арбітражного збору надійшла саме 05 липня 2023 року.
Отже, враховуючи, що постанову MKAC при TПП України про прийняття справи до провадження винесено 05 липня 2023 року та постанову MKAC при TПП України про внесення змін до постанови від 05 липня 2023 року про прийняття справи №359/2023 до провадження щодо збільшення суми позову до 23 269 963,85 доларів США винесено 06 липня 2023 року, позовна робота ТОВ «ПРІМАРІУС» за зовнішньоекономічним контрактом від 02.12.2022 №VL/ULSD-2229 на суму 266 180 000,00 грн (екв. 7 278 922,35 дол. США) проведена з порушенням законодавчо встановлених термінів, а саме:
- імпортна операція від 16.12.2022 в сумі 58 400 000,00 грн (екв. 1 596 998,52 дол США), граничний термін отримання товару 13.06.2023, проте справу за №359/2023 прийнято до провадження 05.07.2023 постановою MKAC при TПП України (прострочення - 21 день);
- імпортна операція від 20.12.2022 в сумі 9 700 000,00 грн (екв. 265 254,89 дол США), граничний термін отримання товару 17.06.2023, справу за №359/2023 прийнято до провадження 05.07.2023 постановою MKAC при TПП України (прострочення - 17 днів);
- імпортна операція від 21.12.2022 в сумі 6 900 000,00 грн (екв. 188 686,47 дол США), граничний термін отримання товару 18.06.2023, справу за №359/2023 прийнято до провадження 05.07.2023 постановою MKAC при TПП України (прострочення - 16 днів);
- імпортна операція від 23.12.2022 в сумі 9 070 000,00 грн (екв. 248 027,00 дол США), граничний термін отримання товару 20.06.2023, справу за №359/2023 прийнято до провадження 05.07.2023 постановою MKAC при TПП України (прострочення - 14 днів);
- імпортна операція від 27.12.2022 в сумі 7 090 000,00 грн (екв. 193 882,18 дол США), граничний термін отримання товару 24.06.2023, справу за №359/2023 прийнято до провадження 05.07.2023 постановою MKAC при TПП України (прострочення - 10 днів);
- імпортна операція від 28.12.2022 в сумі 50 000 000,00 грн (екв. 1 367 293,25 дол США), граничний термін отримання товару 25.06.2023, справу за №359/2023 прийнято до провадження 05.07.2023 постановою MKAC при TПП України (прострочення - 9 днів);
- імпортна операція під 29.12.2022 в сумі 100 000 000,00 грн (екв. 2 734 586,50 дол США), граничний термін отримання товару 26.06.2023, справу за №359/2023 прийнято до провадження 05.07.2023 постановою MKAC при TПП України (прострочення - 8 днів);
- імпортна операція від 06.01.2023 в сумі 25 020 000,00 грн (екв. 684 193,54 дол США), граничний термін отримання товару 04.07.2023, проте, зміни до постанови від 05.07.2023 про прийняття справи №359/2023 до провадження щодо збільшення суми позову до 23 269 963,85 доларів США прийнято 06.07.2023 постановою MKAC при TПП України (прострочення - 1 день).
Відповідно до ч.5 ст.1З Закону України №2473-VIII порушення резидентами строків тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Судом встановлено, що при здійсненні розрахунку пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД за ненадходження від нерезидента компанії «Versala ltd» (Республіка Кіпр) товару на адресу ТОВ «ПРІМАРІУС» (Україна) саме на загальну cуму попередньої оплати у розмірі 6 594 728,81 доларів США, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області нараховано пеню в сумі 8 848 740,00 грн. до дня прийняття позовної заяви до розгляду MKAC при TПП України, а саме по 04 липня 2023 року включно.
Таким чином, оскільки ТОВ «ПРІМАРІУС» саме 06 липня 2023 року подало заяву до MKAC при TПП України щодо збільшення суми позовних вимог до 23 269 963,85 доларів США i цей факт також зафіксовано в п.6 описової частини рішення MKAC при TПП України від 08 грудня 2023 року по справі №359/2023, яке набрало законної сили з дати його винесення - 08 грудня 2023 року, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області правомірно за ненадходження від нерезидента компанії «Versala ltd» (Республіка Кіпр) товару на адресу ТОВ «ПРІМАРІУС» (Україна) на загальну суму попередньої оплати у розмірі 684 193,54 доларів США нарахувало пеню в розмірі 75 060,00 грн до дня прийняття постанови MKAC при TПП України про внесення змін до постанови від 05 липня 2023 poкv про прийняття справи №359/2023 до провадження від 06 липня 2023 року, а саме по 05 липня 2023 року включно.
Позивачем документів, які спростовують наявність фактів порушення норм валютного законодавства при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 02.12.2022 №VL/ULSD-2229, в частині ненадходження імпортного товару в сумі 266 180 000,00 грн (екв. 7 278 922,35 дол. США) за період з 18.11.2021 по 30.09.2023, не надано.
За таких обставин, суд доходить висновку, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області за порушення ч. 3 ст.1З Закону від 21.06.2018 №2473-VIII за перевищення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, у відповідності з ч.5 ст.1З Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII, правомірно нарахувало ТОВ «ПРІМАРІУС» пеню у загальній сумі 8 923 800,00 грн.
Щодо посилання позивача на ч. 2 cт. 15 Закону України «Про валюту i валютні операції», суд зазначає наступне.
Статтею 14 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII передбачено, що заходи впливу можуть бути застосовані протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.
Враховуючи наявність рішення MKAC при TПП України від 08 грудня 2023 року по справі №359/2023 за позовом ТОВ «ПРІМАРІУС» (Україна) до компанії «Versala ltd» (Республіка Кіпр) щодо стягнення з нерезидента на користь ТОВ «ПРІМАРІУС» (Україна) попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 23 269 963,85 доларів США, а також витрат по сплаті арбітражного збору в сумі 62 883,96 доларів США, яке набрало законної сили з дати його винесення, тобто 08 грудня 2023 року, є остаточним i підлягає негайному виконанню, наявні всі підстави вважати датою виявлення порушення дату набрання рішення MKAC при ТПП України від 08 грудня 2023 року по справі №359/2023, а саме - 08 грудня 2023 року.
Щодо посилання позивача на п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.
Абзацом першим пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України передбачено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкцій не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах 2 9 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПK України.
Відповідно до абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПK України, протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
Згідно внесених Законом № 466-IX змін до ПK України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених ПK України) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їx посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених ПK України (п. 109.1 ст. 109 ПK України).
Отже, норми пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПK України пов`язанні з порушенням саме податкового законодавства.
Водночас, правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій i уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту i валютні операції» (далі Закон № 2473).
Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону № 2473 питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду, регулюються виключно цим Законом.
Частиною 3 ч. 3 Закону № 2473 визначено, що у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовують положення цього Закону.
Як вже зазначалось судом, ч. 5 ст. 13 Закону № 2473 передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотки суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
При цьому, норми Закону № 2473 та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню i поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19).
Закон № 2473 містить вичерпний перелік підстав для звільнення від нарахування пені за порушення валютного законодавства, які наведено у статті 13 вказаного закону.
Таким чином, суд погоджується з висновками податкового органу щодо порушення ТОВ «ПРІМАРІУС» ч.3 ст.1З Закону України №2473-VIII при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 02.12.2022 №VL/ULSD-2229, укладеного з нерезидентом компанією «Versala ltd» (Kiпp), в частині ненадходження імпортного товару в сумі 266 180 000,00 грн (екв. 7 278 922,35 дол США) за період з 18.11.2021 по 30.09.2023, за що згідно із ч. 5 ст. 13 Закону України №2473-VIII нараховується пеня за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачена сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача пропорційно частині задоволених позовних вимог у сумі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 грудня 2024 року.

Суддя Н.Є. Сліпець