Справа № 480/6586/21
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення
19 грудня 2024 року Справа № 480/6586/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Мозгової М.В.,
представника позивача - Корольової Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 заяву представника ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 22.06.2022 по справі № 480/6586/21 за нововиявленими обставинами - задоволено частково. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 по справі № 480/6586/21 - скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання заяви у розмірі 25431 (двадцять п`ять тисяч чотириста тридцять одна) грн. 96 коп. У задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

У подальшому, представник ОСОБА_1 подав заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просить:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 року у справі № 480/6586/21 в частині стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на користь ОСОБА_1 стягнуто 25431,96 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Сумській області подати Сумському окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 року у справі № 480/6586/21 щодо стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на користь ОСОБА_1 25431,96 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору у строк до 06.09.2024.

Заява мотивована тим, що станом на дату подання заяви рішення суду в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 судового збору за подання заяви у розмірі 25431,96 грн. не виконано, про відсутність бюджетних асигнувань для виконання судового рішення стягувача не повідомлялось.

Ухвалою суду від 22.08.2024 призначено до розгляду в судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 480/6586/21 на "29" серпня 2024 року.

Від представника Головного управління ДПС у Сумській області надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю, в якому представник зазначає, що Головне управління ДКСУ у Сумській області листом від 03.06.2024 № 07.1-14-06/3978 «Про здійснення безспірного списання» повідомило про надходження заяви щодо виконання виконавчого листа Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 по справі № 480/6586/21, про стягнення судового збору за подання заяви в сумі 25431,96 грн. на користь ОСОБА_1 . У свою чергу, Головне управління ДПС у Сумській області листом від 10.06.2024 № 4844/5/18-28-10- 01-12-1, відповідно до п.28 Порядку № 845, надало згоду на списання коштів з рахунку. Разом з тим, відповідно до Порядку № 845, виплата грошових коштів за рішенням суду здійснюється згідно черговості надходження виконавчого документа до органу казначейства. Станом на 27.08.2024 року у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Сумській області на виконанні знаходиться 63 виконавчих листа на загальну суму 1 883 963,71 гривень, тоді як залишок кошторисних призначень по КПКВК 3507090 «Виконання судових рішень на користь фізичних та юридичних осіб» складає 560 900 гривень.

Представник стверджує, що Головним управлінням ДПС у Сумській області неодноразово направлялися листи до ДПС про збільшення кошторисних призначень по КПКВК 3507090 «Виконання судових рішень на користь фізичних та юридичних осіб» по КЕКВ 2800 «Інші видатки», але станом на 27.08.2024 зміни до кошторису на 2024 рік не вносились.

Отже, на переконання представника, Головним управлінням ДПС у Сумській області здійснюються всі можливі заходи для добровільного виконання рішення суду від 24.04.2024 по справі № 480/6586/21, а тому відсутні підстави для встановлення судового контролю у даній справі.

У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою на території Сумської області судові засідання, призначені на 29.08.2024, 04.09.2024, 11.09.2024, 18.09.2024, 25.09.2024, 02.10.2024, 24.10.2024, 12.11.2024, 19.11.2024, були відкладені.

У судовому засіданні, що відбулося 19 грудня 2024 року, представник Головного управління ДПС у Сумській області просив відмовити у задоволенні заяви про встановлення судового контролю з підстав, викладених ним у запереченнях.

Представник заявника у заяві просив розглядати заяву без його участі та участі заявника.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, суд вважає за необхідне заяву про встановлення судового контролю задовольнити, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок реалізації адміністративним судом функцій судового контролю у спосіб встановлення для відповідача у справі обов`язку подати звіт про виконання судового рішення передбачений нормами ст. 382 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.

При цьому, норми статей 244 - 246 КАС України не передбачають права суду встановлювати судовий контроль при ухваленні рішення, тому питання встановлення судового контролю необхідно вирішувати саме на стадії виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 480/6586/21 було вирішено питання про розподілу судових витрат та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання заяви у розмірі 25431,96 грн.

Так, спеціальним законом, яким врегульовано умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону № 1404-VIIІ рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 1 пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державні підприємство, установа, організація.

Отже, при виконанні рішень суду, за якими боржником є держава, органи казначейства є суб`єктами владних повноважень, на яких покладено обов`язок щодо належного та своєчасного виконання рішень суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державні підприємство, установа, організація.

Разом із цим, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

В силу положень пунктів 24 та 25 цього Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 845 орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.

Коди класифікації видатків бюджету та рахунки не визначаються органом Казначейства на період дії особливого періоду та (або) проведення антитерористичної операції на території України або в окремих її місцевостях, а також здійснення відповідно до Закону України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях щодо Міноборони, МВС, СБУ, інших органів військового управління, Апарату Ради національної безпеки і оборони України, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Управління державної охорони, Національної гвардії, Національної поліції, ДСНС, а також їх територіальних органів (підрозділів), установ, закладів та організацій, що належать до сфери їх управління, військових частин.

У повідомленні зазначаються строк подання боржником або бюджетною установою, що здійснює централізоване обслуговування боржника, інформації, пов`язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п`яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про непроведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника.

Визначені коди класифікації видатків бюджету та/або рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника.

За змістом пункту 34 Порядку № 845 після здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника:

1) орган Казначейства готує відповідне повідомлення у двох примірниках, один з яких залишається в органі Казначейства, другий видається боржникові разом з випискою з рахунків;

2) боржник упорядковує свої зобов`язання та приводить зареєстровані в органі Казначейства бюджетні зобов`язання у відповідність з бюджетними асигнуваннями, а також вносить у разі потреби зміни до кошторису спеціального фонду в частині власних надходжень протягом місяця з дати здійснення безспірного списання коштів, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

У разі невиконання боржником зазначених вимог орган Казначейства може застосовувати заходи впливу відповідно до Бюджетного кодексу України.

Так, представник Головного управління ДПС у Сумській області у своїх поясненнях зазначає, що Головне управління ДКСУ у Сумській області листом від 03.06.2024 № 07.1-14-06/3978 (т.2 а.с.137) повідомило Головне управління ДПС у Сумській області про надходження заяви щодо виконання виконавчого листа Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 по справі № 480/6586/21 про стягнення з Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 судового збору за подання заяви у розмірі 25431,96 гривень. У свою чергу, листом від 10.06.2024 № 4844/5/18-28-10-01-12-1 (т.2 а.с.129) Головне управління ДПС у Сумській області надало згоду ГУ ДКСУ у Сумській області на списання коштів з Казначейського рахунку Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 .

Разом з тим, як зазначає представник, відповідно до Порядку № 845, виплата грошових коштів за рішенням суду здійснюється згідно черговості надходження виконавчого документа до органу казначейства. Станом на 27.08.2024 року у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Сумській області на виконанні знаходиться 63 виконавчих листа на загальну суму 1883963,71 гривень, тоді як залишок кошторисних призначень по КПКВК 3507090 «Виконання судових рішень на користь фізичних та юридичних осіб» складає 560 900 гривень.

На підтвердження звернення до ДПС України з проханням про виділення додаткових коштів на виконання рішень суду представник долучив копію листа від 05.07.2024 № 3902/8/18-28-10-01-11 (т.2 а.с. 130), зі змісту якого вбачається, що Головне управління ДПС у Сумській області просить головного розпорядника бюджетних коштів (ДПС України) збільшити кошторисні призначення по КПКВК 3507090 "Виконання судових рішень на користь фізичних та юридичних осіб" по КЕКВ 2800 "Інші видатки" на суму 1426850,00 грн.

Однак, доказів того, що Головним управління ДПС у Сумській області було здійснено розрахунок потреби в коштах з проханням до головного розпорядника виділити додаткові кошторисні призначення саме на виконання рішення суду від 24.04.2024 у справі № 480/6586/21 матеріали справи не містять.

При цьому, Головне управління ДПС у Сумській області у своїх поясненнях не спростовує інформацію заявника про невиконання рішення суду в частині стягнення судового збору, зазначаючи про те, що позивачем не надано доказів протиправних дій суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням рішення суду в цій справі.

Також, матеріали справи не містять доказів повідомлення заявника про причини невиконання рішення, зокрема у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного фінансування.

При цьому, суд зазначає, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі "Кечко проти України").

Відтак, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у заявника права на стягнення судового збору за рішенням суду.

У контексті наведеного суд враховує, що обов`язок виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Міністерство аграрної політики та продовольства України та Державна податкова служби України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не беруться. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Відповідно до чіткої й усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п.40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі «Immobiliare Saffi» проти Італії», заява №22774/93, п.66, ECHR 1999-V).

Проблема невиконання остаточних рішень розглядалась у пілотному рішенні ЄСПЛ проти України у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», а також у ряді інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.

У п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному і вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див. рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, і у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 02.2009). Основною функцією судового рішення є відновлення порушених прав позивача (стягувача).

Суд вважає за необхідне підкреслити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Варто також зауважити, що у справах «Шмалько проти України», «Іммобільяре Саффі проти Італії» ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа «Сук проти України»).

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Крім того, згідно з практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 09.101979 в справі Ейрі (п.24). У розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (п.32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі , у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26.09.2014.

«Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява №44912/98, п.52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Кореску v. Slovakia), п.50; «Anheuser-Busch Inc. проти Португалії» (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява №73049/01, п.65, ЄСПЛ 2007-І).

Першим і найголовнішим правилом ст.1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Формер Кінг з Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява №25701/94, пп.79 та п.82, ЄСПЛ 2000-XII).

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 року Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

За наведених обставин, враховуючи факт відсутності в матеріалах справи доказів виконання відповідачем рішення суду, беручи до уваги, що виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права особи в судовому порядку, суд дійшов висновку, що є підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі в частині вимог щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 судового збору за подання заяви у розмірі 25431,96 грн. шляхом зобов`язання Головного управління ДПС у Сумській області протягом 60 днів з дня набрання даною ухвалою законної сили подати до Сумського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 24.04.2024 у справі № 480/6586/21.

Водночас, заява представника в частині зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Сумській області подати Сумському окружному адміністративному суду звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 року у справі № 480/6586/21 у строк до 06.09.2024 не підлягає задоволенню, оскільки розгляд заяви з незалежних від суду причин, здійснено 19.12.2024.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області протягом 60 днів з дня набрання даною ухвалою законної сили подати до Сумського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 24.04.2024 у справі № 480/6586/21 в частині вимог щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судового збору за подання заяви у розмірі 25431 (двадцять п`ять тисяч чотириста тридцять одна) грн. 96 коп.

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 19.12.2024.

Суддя Є.Д. Кравченко