Справа № 681/1252/24
Суддя: Горщар А. Г.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/1252/24
Провадження 2-а/681/25/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2024 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

14 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 3052023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 15 вересня 2024 року командиром взводу 1 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Чернишом Єгором Івановичем, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Позов мотивовано тим, що зазначеною постановою його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.09.2024 о 06 год. 21 хв. в с.Махнівка здійснив зупинку автомобіля на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. З постановою не погоджується, оскільки транспортний засіб зупинив на вимогу працівників поліції у місці, вказаному поліцейським за допомогою жезлу. На вимогу працівників поліції разом з ними поїхав до лікарні для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак після перевірки на стан сп`яніння поліцейські залишити його в лікарні. Діставшись до місця зупинки автомобіля він виявив там поліцейських, при цьому будь-яка постанова ними не складалась, а його права як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснювались. Вважає, що постанова є сфальсифікована, надумана та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також його права на захист.

Позивачем подано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року Шестопалу В.В. поновлено строк звернення до адміністративного суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27 листопада 2024 року від представника УПП у Вінницькій області Липовської Ніни надійшов відзив на адміністративний позов, в якому вона проти вимог позову заперечила, мотивуючи тим, що інспектор поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, тому оспорювана постанова є законною та не підлягає скасуванню.

03 грудня 2024 року від представника відповідача Грінченка Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній також заперечив проти позову та просив відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що факт вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи зафіксовано поліцейським на портативний відеореєстратор № 476149, відео з якого надається до відзиву, а тому поліцейським правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому механічна описка в тексті постанови щодо часу вчинення правопорушення не впливає на її законність.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 15 вересня 2024 року командиром взводу 1 взводу 1 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Чернишом Єгором Івановичем винесено постанову серії ЕНА № 3052023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., за те що він 15 вересня 202 року о 06:21 в с.Махнівка, автошлях М21 244 км, здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9.е Правил дорожнього руху.

Вирішуючи спір, суд виходить із такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Згідно з статтею 14 зазначеного Закону учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За положеннями ст.31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису.

Стаття 35 Закону України «Про національну поліції» передбачає чіткий перелік підстав для зупинення транспортного засобу поліцейським, так відповідно до положень пункту 7 частини 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами. У випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 3 ст. 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1.9 ПДР України, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною третьою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

За положеннями п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем надано відео з портативного реєстратора № 476149, яке відповідно до пункту 7 оскаржуваної постанови додається до неї.

Як вбачається з вказаного відео 15 вересня 2024 року о 04:10 год під час дії комендантської години автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, при цьому водій здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу безпосередньо біля дорожнього знаку 5.45.2 «Кінець пункту зупинки автобуса». Поліцейським було озвучено Шестопалу, що відносно нього буде складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП за зупинку автомобіля в місці зупинки маршрутних транспортних засобів (01:37:56 год. відеозапису), однак позивач покинув місце спілкування з працівниками поліції не виявивши бажання заслухати його права.

Відповідно до даних копії оскаржуваної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності в зв`язку з тим, що він 15.09.2024 о 06:21 год зупинив керований ним автомобіль на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

За відомостями відеозапису ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час дії комендантської годити о 04:10 год 15.09.2024.

Згідно з положеннями п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Правила зупинки та стоянки транспортних засобів регулюються розділом 15 ПДР України.

За положеннями пункту 15.9.е ПДР України зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до розділу 33 ПДР України «Дорожні знаки» знак 5.42.1 "Пункт зупинки автобуса" позначає початок посадкового майданчика автобуса, що рухається за встановленим маршрутом, а знак 5.42.2 "Кінець пункту зупинки автобуса" - позначає кінець посадкового майданчика автобуса.

Тобто водію забороняється зупиняти транспортний засіб ближче 30 метрів від дорожніх знаків 5.42.1 та 5.42.2 з обох боків зупинки.

Факт зупинки позивачем транспортного засобу безпосередньо біля знаку 5.42.2 підтверджується відомостями дослідженого відеозапису, що свідчить про порушенням водієм п.15.9.е ПДР України, оскільки позивач був зобов`язаний зупинити автомобіль не ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів.

За наведених обставин суд вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

При цьому в оспорюваній постанові вказано час вчинення проступку як 06:28 год 15 вересня 2024 року, хоча вірним часом є 04:10 год того ж дня, що підтверджується даними відеозапису, а отже така неточність є опискою.

Суд не приймає до уваги пояснення позивача про те, що він зупинив свій транспортний засіб на вимогу поліцейського у місці, вказаному жезлом працівником поліції, оскільки ОСОБА_1 при зупинці автомобіля мав дотриматись вимог ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п.2.4 ПДР України, відповідно до яких водій на вимогу поліцейського зобов`язаний зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху.

Доводи позивача про те, що постанова винесена без дотримання вимог п.11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, за якими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України а також щодо порушення права на захист є необґрунтованими та спростовуються даними відеозапису, відповідно до яких працівник поліції оголосив ОСОБА_1 про складення щодо нього постанови за ч. 3 ст. 122 КУпАП, після цього позивач пішов від працівників поліції не виявивши бажання заслухати свої права та повернутись до місця зупинки автомобіля разом з поліцейськими (01:37:56 год. відеозапису).

При цьому можливість реалізації особою своїх прав на користування юридичною допомогою адвоката, участь у розгляді справи, надання пояснень та подання доказів на спростування наявності складу правопорушення передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Відтак, дослідженими матеріалами підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а тому поліцейським правомірно винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки останній не дотримався Правил дорожнього руху, а тому суд вважає, що адміністративний позов є безпідставний та такий, що не підлягає задоволенню.

Керуючись наведеним, ст.ст.77, 242, 243, 244-246, 255, 286, 293, 295 КАС України,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

На рішення суду може бути подана учасниками справи апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції у Вінницькій області, , що знаходиться: вул. Ботанічна, 23 м.Вінниця поштовий індекс 21010.

Головуючий: