Справа № 240/11753/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/11753/24

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Мельниченко В.В.,

за участю: представника позивача - Севч М.Ю.,

представника відповідача - Лафицький О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ойлгазтрейд" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ойлгазтрейд" звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення №8 від 28.05.2024 року про застосування фінансових санкцій в розмірі 1 168 777,57 грн.

Ухвалою судді Липа А.В. від 27.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з призовом з 04.07.2024 судді Липи В.А. на військову службу, дану справу передано на розгляд судді Нагірняку М.Ф.

Ухвалою судді Нагірняка М.Ф. від 30.07.2024 року справу прийнято до свого провадження та продовжено її судовий розгляд за правилам загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.08.2024 року задоволено клопотання представника Позивача про її участь в судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 21.08.2024 року задоволено клопотання представника Позивача та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 09.09.2024 року задоволено клопотання представника Позивача про її участь в судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції.

Підготовче судове засідання у справі, призначене на 18.09.2024 року, не відбулося по причині перебування судді Нагірняка М.Ф. в щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 01.11.2024 року задоволено клопотання представника Позивача про її участь в судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 08.11.2024 року задоволено клопотання представника Відповідача та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 15.11.2024 року задоволено клопотання представника Позивача про її участь в судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 20.11.2024 року суд закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті.

Судове засідання у справі, призначене на 27.11.2024 року, не відбулося по причині неявки представників сторін та подання 20.11.2023 року відповідного клопотання представником Відповідача.

Ухвалою суду від 04.12.2024 року задоволено клопотання представника Позивача про її участь в судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник Позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Ойлгазтрейд", позовні вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що Відповідачем безпідставно та протиправно прийнято оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасне ненарахування та несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Представник Позивача зазначила, що Відповідачем не враховано, що платником самостійно були подані уточнюючі звітні податкові розрахунки, в яких підприємством самостійно були донараховані відповідні суми єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таке донарахування відбулося по причині неприйняття системою електронного обліку своєчасно поданих звітних розрахунків.

Більш того, на думку представника Позивача, Відповідач не врахував, що згідно положень пункту 9-11 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються за виявлені порушення, так як вони були вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Аналогічно, на думку представника Позивача, Відповідач не врахував, що згідно положень пункту 9-21 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за порушення, вчинені у період з початку дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до 1 серпня 2023 року, штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються.

Представник Відповідача, Головного управління ДПС у Житомирській області, проти позову заперечив і пояснив, що за результатами проведеної документальної перевірки правомірно зроблено висновок про наявність підстав для застосування до платника фінансових санкцій за донарахування самим платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 10 відсотків донарахованої суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Крім того, як пояснив представник Відповідача, Позивач при поданні спірної звітності не врахував, що відповідно до п.3 розділу ІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, у разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету та який не має окремого балансу і самостійно не веде розрахунки із застрахованими особами для сплати єдиного внеску на небюджетні рахунки, то Розрахунок за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за основним місцем обліку

На думку представника Відповідача, неврахування вказаних вимог призвели до донарахування самим Позивачем своєчасно не нарахованого єдиного внеску за відокремлені підрозділи. Допущені платником порушення вимог законодавства щодо порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не підпадають під дію мораторію, передбаченого пунктами 9-11 та 9-21 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Такі допущені платником порушення вимог законодавства щодо порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування правомірно стали підставою для застосування оскаржуваних фінансових санкцій.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав застосування податковим органом до платника єдиного внеску штрафних санкцій регулюються правовими нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року № 2464-VI (надалі - Закон № 2464-VI), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено, що в період з 28.12.2023 року по 24.01.2024 року уповноваженими посадовими особами податкового органу була проведена документальна планова виїзна перевірка підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2019 року по 30.09.2023 року, про що складено акт перевірки від 14.02.2024 року.

За результатами такої перевірки 06.03.2024 року було винесено рішення №8 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ойлгазтрейд" фінансових санкцій в розмірі 1 169 487,32 грн.

Вказане рішення Позивачем було оскаржено в адміністративному порядку до ДПС України. За результатами розгляду скарги рішенням ДПС України від 17.05.2024 року скарга була задоволена частково, рішення №8 від 06.03.2024 року було скасовано і Головне управління ДПС у Житомирській області зобовязано винести нове рішення з урахуванням вимог пункту 9-21 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464-VI.

Судом встановлено і визнається сторонами, що Відповідачем на виконання рішення ДПС України від 17.05.2024 року було винесено оскаржуване рішення №8 від 28.05.2024 року про застосування фінансових санкцій в розмірі 1 168 777,57 грн.

Суть спірних відносин по даній справі зведена виключно до правомірності оскаржуваного рішення №8 від 28.05.2024 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ойлгазтрейд" фінансових санкцій в розмірі 1 168 777,57 грн. за донарахування самим платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні Відповідача від 28.05.2024 року, підставою для застосування до Позивача фінансових санкцій в розмірі 1 168 777,57 грн. стали порушення платником вимог п.1,п.4 ч.2 ст.6 та ч.2 ст.9 Закону № 2464-VI.

Відповідно до висновків, наведених у акті перевірки від 14.02.2024 року, та доводів представника Відповідача в судовому засіданні суть допущеного платником порушення зведена до донарахування самим платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за відокремлені підрозділи за відповідні звітні періоди, що відповідно до вимог пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI є самостійною підставою для застосування фінансових санкцій у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач має статус юридичної особи та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в тому числі відносно структурних підрозділів.

За приписами пункту 1 частини 2 статі 6 Закону № 2464-VI Позивач як платник єдиного внеску зобов`язаний, окрім іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску, в тому числі відносно структурних підрозділів.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статі 6 Закону № 2464-VI Позивач як платник єдиного внеску зобов`язаний також подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України.

Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивачем протягом спірного періоду самостійно було донараховано суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування шляхом подання відповідної звітності відносно структурних підрозділів після закінчення граничних строків, а саме:

- в березні 2020 року донараховано 304,44 грн. єдиного внеску на суму заробітної плати (за ставкою 22%) працівника за січень 2020 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у лютому 2020року (прострочення становить 2 місяці);

- у грудні 2021 року донараховано 973,34 грн. єдиного внеску на допомогу по тимчасовій непрацездатності працівникам (за ставкою 22%) за вересень 2020 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у жовтні 2020 року (прострочення становить 15 місяців);

- у грудні 2021року донараховано 3 576,99 грн. єдиного внеску на допомогу по тимчасовій непрацездатності працівникам (за ставкою 22%) за жовтень 2020 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у листопаді 2020 року (прострочення становить 14 місяців);

- у грудні 2021року донараховано 8 015,01 грн. єдиного внеску на допомогу по тимчасовій непрацездатності працівникам (7062,11 грн. за ставкою 22% та 952,90 грн. за ставкою 8,41%) за листопад 2020року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у грудні 2020року (прострочення становить 13 місяців);

- у грудні 2021року донараховано 13 316,54 грн. єдиного внеску на допомогу по тимчасовій непрацездатності працівникам (13 098,61 грн. за ставкою 22% і 217,93 грн. за ставкою 8,41%) за грудень 2020 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у січні 2021 року (прострочення становить 12 місяців);

- у жовтні 2021 року донараховано 2 508,26 грн. єдиного внеску на заробітну плату працівникам (за ставкою 22%) за січень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021 року (прострочення становить 6 місяців);

- у листопаді 2021року донараховано 790 565,64 грн. єдиного внеску на допомогу по тимчасовій непрацездатності та заробітній платі працівникам (16882,51 грн. за ставкою 22%, 534,61 грн. за ставкою 22%, 747 971,80 грн. за ставкою 22%, 16 203,01 грн. за ставкою 8,41%, 8 834,08 за ставкою 22% і 139,63 грн. за ставкою 8,41%) за січень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021 року (прострочення становить 7 місяців);

- у грудні 2021 року донараховано 504,09 грн. єдиного внеску на допомогу у зв`язку із вагітністю та пологами (за ставкою 22%) за січень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021року (прострочення становить 8 місяців);

- у січні 2022 року донараховано 1 342,88 грн. єдиного внеску на заробітну плату (за ставкою 22%) за січень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021 року (прострочення становить 9 місяців);

- у жовтні 2021 року донараховано 2 925,04 грн. єдиного внеску на заробітну плату (за ставкою 22%) за лютий 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021 року (прострочення становить 6 місяців);

- у листопаді 2021 року донараховано 713 812,70 грн. єдиного внеску на допомогу по тимчасовій непрацездатності та заробітній платі працівникам (17 565,88 грн. за ставкою 22%, 641,17 грн. за ставкою 22%, 674 278,68 грн. за ставкою 22%, 15 420,65 грн. за ставкою 8,41%, 5 529,22 за ставкою 22% і 377,10 грн. за ставкою 8,41%) за лютий 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021 року (прострочення становить 7 місяців);

- у грудні 2021 року донараховано 1 482,07 грн. єдиного внеску по тимчасовій непрацездатності працівникам та на допомогу у зв`язку із вагітністю та пологами (відповідно 1 411,44 грн. і 70,63 грн. за ставкою 22%) за лютий 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021року (прострочення становить 8 місяців);

- у січні 2022 року донараховано 1 721,50 грн. єдиного внеску на заробітну плату працівникам (за ставкою 22%) за лютий 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021 року (прострочення становить 9 місяців);

- у жовтні 2021 року донараховано 2 482,51 грн. єдиного внеску на заробітну плату працівникам (за ставкою 22%) за березень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021 року (прострочення становить 6 місяців);

- у листопаді 2021 року донараховано 778 288,49 грн. єдиного внеску на допомогу по тимчасовій непрацездатності та заробітній платі працівникам (18672,25 грн. за ставкою 22%, 739 126,68 грн. за ставкою 22%, 15 458,79 грн. за ставкою 8,41%, 4 952,87 грн. за ставкою 22% і 77,90 грн. за ставкою 8,41%) за березень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021 року (прострочення становить 7 місяців);

- у грудні 2021 року донараховано 2 838,05 грн. єдиного внеску по тимчасовій непрацездатності працівникам та на допомогу у зв`язку із вагітністю та пологами (відповідно 2 187,36 грн. і 650,69 грн. за ставкою 22%) за березень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021 року (прострочення становить 8 місяців);

- у січні 2022 року донараховано 1 424,68 грн. єдиного внеску на заробітну плату працівникам (за ставкою 22%) за березень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у травні 2021 року (прострочення становить 9 місяців);

- у грудні 2021 року донараховано 4 525,46 грн. єдиного внеску на заробітну плату працівникам та на допомогу у зв`язку із вагітністю та пологами ( відповідно 3 013,20 грн. та 1 512,26 грн. за ставкою 22%) за квітень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у серпні 2021 року (прострочення становить 5 місяців);

- у грудні 2021 року донараховано 1 361,03 грн. єдиного внеску на допомогу у зв`язку із вагітністю та пологами (за ставкою 22%) за травень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у серпні 2021 року (прострочення становить 5 місяців);

- у лютому 2022 року донараховано 1 520,57 грн. єдиного внеску на заробітну плату працівникам (за ставкою 22%) за липень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у листопаді 2021 року (прострочення становить 4 місяці);

- у лютому 2022 року донараховано 1 551,45 грн. єдиного внеску на заробітну плату працівникам (за ставкою 22%) за серпень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у листопаді 2021 року (прострочення становить 4 місяці);

- у листопаді 2021 року донараховано 52,37 грн. єдиного внеску на допомогу по тимчасовій непрацездатності працівників (за ставкою 22%) за серпень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у листопаді 2021 року (прострочення становить 0 місяців);

- у лютому 2022 року донараховано 1 580,72 грн. єдиного внеску на заробітну плату працівникам (за ставкою 22%) за вересень 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у листопаді 2021 року (прострочення становить 4 місяці);

- у лютому 2022 року донараховано 92,43 грн. єдиного внеску на заробітну плату працівникам (за ставкою 22%) за вересень 2021року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у листопаді 2021 року (прострочення становить 4 місяці);

- у травні 2022 року донараховано 7 88,87 грн. єдиного внеску на заробітну плату працівникам (за ставкою 22%) за листопад 2021 року, що підлягала обчисленню та відображенню у звітності ще у лютому 2022 року (прострочення становить 4 місяці), а всього на загальну суму 2 337 555,13 грн.

За приписами пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI за донарахування платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску податковий орган застосовує до такого платника єдиного внеску штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до розрахунку, долученого до оскаржуваного рішення Відповідача від 28.05.2024 року, та доводів представника Відповідача в судовому засіданні, розмір застосованих до Позивача фінансових санкцій (1 168 777,57 грн.) визначався саме у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Суд зазначає, що Позивачем не заперечується суми самостійно донарахованого єдиного внеску, періоди за які відбулося таке донарахування, базу та ставки його нарахування та порушення граничних строків таких нарахувань.

Позивач та його представник вважають, що таке самостійне донарахування єдиного внеску не є підставою для застосування фінансових санкцій та в силу положень пункту 9-11 та пункту 9-21 Розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" наявний мораторій на застосування штрафних санкцій за дії, що мали місце в період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та в період дії воєнного стану.

Такі доводи Позивача та його представника не узгоджуються із вимогами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та стали наслідком його помилкового трактування з огляду на таке.

По-перше, як вже зазналося судом, відповідно до приписів пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску податковий орган застосовує до такого платника єдиного внеску штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Тобто, законодавець в даній правовій нормі прямо зазначив, що підставою для застосування вказаного штрафу є донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску незалежно від того хто таке донарахування здійснив - податковий орган чи платник самостійно.

Здійснення такого донарахування своєчасно не нарахованого (зі сплином граничних строків нарахувань) єдиного внеску в даному випадку самим платником беззаперечно є підставою для застосування вказаного штрафу, передбаченого пунктом 3 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI.

Одночасно суд зазначає про безпідставність доводів представника Позивача в судовому засіданні, що таке донарахування відбулося по причині неприйняття системою електронного обліку своєчасно поданих звітних розрахунків.

Позивач не врахував, що з 01.01.2021 року набули чинності Закони України від 19.09.2019 № 116-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо подання єдиної звітності з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і податку на доходи фізичних осіб» та № 115-IX «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якими змінено порядок подання звітності про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема, передбачено подання звітності про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до Закону № 2464, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України.

Форма Розрахунку та Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, із змінами та доповненнями (далі - Порядок №4).

Розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу (п. 1 розділу II Порядку).

Позивач не врахував, що абзацом другим пункту 3 розділу II цього ж Порядку №4 визначено, що у разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету та який не має окремого балансу і самостійно не веде розрахунки із застрахованими особами для сплати єдиного внеску на небюджетні рахунки, то Розрахунок за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за основним місцем обліку.

Якщо юридичною особою (головним підприємством), що має відокремлені підрозділи, до яких відноситься Позивач, подано Розрахунок з типом «Звітний» або «Звітний новий», який містив у своєму складі лише додатки 4ДФ і не містив додатки щодо відомостей про суми нарахованого єдиного внеску по застрахованим особам, та в Розрахунку не заповнено рядок 033, такий Розрахунок ідентифікується як такий, що поданий за головне підприємство.

Згідно з п. 2 розділу V Порядку поданим і прийнятим до граничного строку подання вважається Розрахунок, який прийнятий контролюючим органом та пройшов всі контролі, у тому числі під час завантаження до Реєстру страхувальників та до Реєстру застрахованих осіб, залишається чинним під час прийняття контролюючим органом наступного Розрахунку за такий звітний (податковий) період.

Суд погоджується із доводами податкового органу, що Позивач не врахував, що згідно з п.5 розділу V Порядку №4 після закінчення граничного строку подання Податкового розрахунку з типом «Звітний» та/або «Звітний новий» подається Податковий розрахунок з типом «Уточнюючий». Для коригування показників єдиного внеску використовуються типи нарахувань 2 (сума заробітної плати, нарахована в попередніх звітних періодах, на яку страхувальник самостійно донарахував ЄСВ) та 3 (сума заробітної плати, нарахована в попередніх звітних періодах, на яку страхувальником самостійно зменшено ЄСВ).

Варто зазначити, що поданим і прийнятим до граничного строку подання вважається Податковий розрахунок, який прийнятий контролюючим органом та пройшов всі контролі, у тому числі під час завантаження до Реєстру страхувальників та до Реєстру застрахованих осіб, залишається чинним під час прийняття контролюючим органом наступного Податкового розрахунку за такий звітний (податковий) період (пункт 2 розділу V Порядку).

Згідно з приписами пункту 5 Розділу V Порядку у разі необхідності проведення коригувань Податкового розрахунку, зокрема, з типом «Звітний» або «Звітний новий» після закінчення строку подання таких Податкових розрахунків платник подає звіт з типом «Уточнюючий».

В свою чергу, в квитанції № 2 до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за I квартал 2021 з типом «Уточнюючий» наведені помилки в заповненні звіту, що унеможливили його подання.

Таким чином, певні недоліки в роботі платника щодо заповнення та подання звітності до податкового органу звітності щодо нарахування та сплати єдиного внеску відносно відокремлених підрозділів з урахуванням вимог Порядку №4, що призвели до порушення граничних строків донарахувань, не можна ототожнювати із підставами для звільнення такого платника від відповідальності, передбаченої приписами пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI.

По-друге. Суд погоджується із доводами Позивача та його представника в судовому засіданні щодо наявності певного мораторію на застосування фінансових санкцій, передбачених приписами пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI.

Безспірно, відповідно до пункту 9-11.1 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI тимчасово штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовувалися за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19):

- несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

- неповна сплата або несвоєчасна сплата суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів);

- несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, до податкових органів. При цьому абзаци другий та третій пункту 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону щодо такого порушення, вчиненого у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) року, не застосовується.

Разом з тим, Позивач не врахував, що правові норми частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI містять сім пунктів, в яких наведено самостійні підстави для застосування податковим органом до платника єдиного внеску відповідних штрафних санкцій.

Позивач не врахував, що відповідно до пункту 9-11.1 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI був введений мораторій на застосування штрафних санкцій лише за окремі (три) правопорушення, які передбачені частиною одинадцятою статті 25 Закону № 2464-VI.

Як вже зазначалося, відповідно до оскаржуваного рішення підставою для застосування оскаржуваних штрафних санкцій було вчинення Позивачем правопорушення, передбаченого пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI, а саме - за донарахування самим платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Таке правопорушення не підпадало під дію мораторію, передбаченого пункту 9-11.1 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI, так як такий мораторій не розповсюджується на такі дії платника єдиного внеску, незалежно від часу їх вчинення.

Суд погоджується також із доводами Позивача, що відповідно до вимог пункту 9-21 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI тимчасово за порушення, вчинені у період з початку дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до 1 серпня 2023 року, штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються.

Разом з тим, Позивач не врахував, що з наведеного розрахунку до оскаржуваного рішення Відповідача вбачається, що всі перелічені дії (епізоди) щодо донарахування самим платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску мали місце до початку дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а тому не підпадають під дію вказаного мораторію.

На підставі викладеного суд робить висновок, що Відповідачем оскаржуване податкове повідомлення - рішення №8 від 28.05.2024 року про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ойлгазтрейд" фінансових санкцій в розмірі 1 168 777,57 грн. прийнято в межах повноважень Відповідача, на підставі та в порядку передбаченому податковим законодавством та із урахуванням вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Таким чином, позовні вимоги Позивача в цій частині є такими, що не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по дані справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ойлгазтрейд" до Головного управління ДПС у Житомирській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 20 грудня 2024 року

11.12.24