Справа № 320/21133/23
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Київ № 320/21133/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління ПФУ в м. Києві (далі відповідач 1/ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення, нарахування та виплати позивачу грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій з дня звернення із відповідною заявою 5 грудня 2022 року;

зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій з дня звернення із відповідною заявою 5 грудня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві. На момент призначення пенсії позивачка мала страховий стаж 43 роки 8 місяців 7 днів, спеціальний стаж, що дає позивачці право на призначення пенсії та на виплату 10 пенсій одноразово складає 35 років 7 місяців 7 днів. 05 грудня 2022 року вона подала заяву до відповідача про призначення їй виплати у розмірі 10 пенсій, згідно з п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідач призначив їй пенсію за віком, проте, помилково вважаючи, що у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж, відмовив їй у призначенні грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя ОСОБА_2 ) від 30 червня 2023 року відкрито провадження у справі.

18 серпня 2023 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від ГУ ПФУ в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач 1 у відзиві зазначає, що ГУ ПФУ в м. Києві діяло відповідно до норм діючого законодавства і прав позивача не порушувало.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 03 жовтня 2023 року №949/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2024 року справа розподілена судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року прийнято справу №320/21133/23 до провадження судді Жукової Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року залучено до участі у справі №320/21133/23 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач 2/ГУ ПФУ у Львівській області).

27 вересня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від ГУ ПФУ у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач 2 у відзиві зазначає, що умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 та механізм її виплати, визначені Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 грошова допомога надається за таких умов:

якщо на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058, особа працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «є»-«ж» ст. 55 Закону № 1788;

якщо страховий стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, становить для чоловіка 35 років, для жінки 30 років, якщо особа до цього не отримувала будь-якої пенси.

При призначенні пенсії ОСОБА_1 до стажу зараховано наступні періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на виплату грошової допомоги:

- період з 15.08.1983 по 26.05.1986 (середня загальноосвітня школа № 63 Подільського району міста Києва);

- період з 06.11.2000 по 05.08.2001 (заклад дошкільної освіти № 409); - період з 11.08.2001

по 31.08.2001 (Заклад дошкільної освіти № 409);

- період з 01.09.2001 по 05.09.2005 (середня загальноосвітня школа № 128 міста Києва);

- період з 01.09.2005 по 28.08.2007 (навчально-виховний комплекс №183 «Фортуна»).

- період з 02.09.2013 по 13.08.2019 (школа І-ІІІ ступенів № 213 Деснянського району міста

Києва);

- період з 27.08.2019 по 30.06.2022 (навчально-виховний комплекс «Домінанта»);

- період з 30.07.2022 по 30.11.2022 (навчально-виховний комплекс «Домінанта»),

Враховуючи вищевикладене стаж, який дає право на виплату грошової допомоги ОСОБА_1 склав 18 років 8 місяців 18 днів.

Виходячи з вищенаведеного, відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю потрібного стажу, який дає право на пенсію за вислугу років та на виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій передбаченої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , виданим 06 вересня 2022 року органом №8026.

05 грудня 2022 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою №18707 про призначення пенсії за віком та 10 пенсій, згідно статті 55, пункту «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, однак не вирішено питання щодо виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не розгляду її заяви від 05.12.2022 в частині призначення їй виплати у розмірі 10 пенсій, згідно з п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправною звернулася до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Призначення та перерахунок пенсій в органах Пенсійного фонду України проводиться у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV (далі - Закон №1058) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

При прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через веб-портал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно матеріалів справи, 05.12.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо призначенні пенсії за віком та 10 пенсій, згідно статті 55, пункту е Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти.

За результатами розгляду заяви відповідач 2 протягом 10 днів після надходження останньої прийняв рішення про призначення пенсії за віком. Натомість не надав належної уваги та не вирішив по суті питання щодо призначення 10 пенсій згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти.

Суд зазначає, що зміст поданої позивачем заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника.

Суд наголошує, що відповідач 2 на стадії прийняття від позивача документів мав з`ясувати повноту та правильність заповнення документів, що позивач подає для переведення на пенсію за віком, у тому числі наявність заяви відповідного зразка. При цьому відповідач 2 у разі недостатності або неналежного оформлення документів, доданих до заяви про переведення на пенсію за віком, наділений повноваженням письмово повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково.

Відсутність належним чином оформленого рішення відповідача призначення 10 пенсій згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти чи про відмову у такому призначенні, свідчить про те, що пенсійний фонд не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 21 грудня 2020 року в справі № 229/4165/17.

Отже, повноцінного рішення за результатами розгляду заяви позивача не приймалось, оскільки вирішено лише питання про призначення пенсії. Тоді як з приводу призначення 10 пенсій згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти позивачу не надано жодної відповіді, яку би позивач змогла сприйняти як вмотивовану відмову, що надасть змогу її оскаржити чи погодитись із викладеними в ній мотивами.

З урахуванням відсутності відповідного рішення відносно позивача, суд не може надавати оцінку мотивам, викладеним у відзивам на позовну заяву оскільки це не є рішеннями суб`єкта владних повноважень.

Частиною 2 ст. 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

У спірному випадку відповідач не вказав на недоліки поданої заяви, не забезпечив об`єктивний розгляд заяви позивача, що також призвело до того, що рішення по суті заяви не прийнято.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у спірному випадку, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, необхідно вийти за межі заявлених позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідачів та зобов`язання відповідача 2, як орган, що розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності повторно розглянути заяву позивача щодо призначення позивачці 10 пенсій, згідно статті 55, пункту «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти , з врахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 26.05.2022 №83659.

Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок протиправної бездіяльності ГУ ПФУ у Львівській області та ГУ ПФУ в м. Києві, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно з ГУ ПФУ в м. Києві та ГУ ПФУ у Львівській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо розгляду у встановленому порядку заяви ОСОБА_1 від 05.12.2022 про призначення 10 пенсій згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2022 про призначення 10 пенсій згідно з пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти, з врахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 536(п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.