Справа № 560/15364/24
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

23 грудня 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (Регіональне управління сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом від 16.10.2024, який 30.10.2024 змінив позовом від 24.10.2024, в якому просить: 1) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в чинній на момент подання рапорту редакції, а саме в зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю дружини, що підтверджується відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я; 2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби та припинити (розірвати) контракт на підставі дій військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в чинній на момент подання рапорту редакції, а саме в зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю дружини, що підтверджується відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

У позові пояснив, що 17.01.2024 звернувся до безпосереднього командира - начальника медичної пункту Військової частини НОМЕР_2 із рапортом про клопотання перед вищим командуванням про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Цей рапорт був погоджений помічником командира військової частини з правової роботи і надано доручення про оформлення документів у встановленому порядку, після чого командир військової частини 12.05.2024 направив рапорт командиру Військової частини НОМЕР_1 для прийняття рішення про звільнення з військової служби. Командир Військової частини НОМЕР_1 відмовив у задоволенні рапорту про звільнення листом за №1454/2/4694 від 27.05.2024 з підстави, що згідно з постановою КМ України №413 від 12.06.2013 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу" потреба в постійному догляді для осіб понад 18 років має підтверджуватись висновком МСЕК, а не ЛКК. Вважає, що такі дії щодо відмови у звільненні з військової служби за сімейними обставинами порушують права військовослужбовця та законодавство, тому звернувся до суду з цим позовом (арк. спр.63-74).

Відповідно до ухвали від 05.11.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та витребував докази.

У Відзиві на позові від 19.11.2024 відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Суду пояснив, що відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААГ №129331 від 12.04.2023 ОСОБА_2 (мати дружини позивача) є особою з інвалідністю. Вважає, що: "... висновок від 26.01.2024 №6/3384 не свідчить про потребу ОСОБА_3 у здійсненні постійного догляду, оскільки підтверджує потребу у "соціальній послузі з догляду на непрофесійній основі", що не тотожним поняттю "постійний догляд".

Встановивши обставини (факти), якими сторони пояснюють вимоги та заперечення, оцінивши надані учасниками справи докази, беручи до уваги норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки, враховуючи наступне.

Сторони не оспорюють такі обставини, які також підтверджені матеріалами справи, зокрема, щодо: 1) звернення молодшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 із рапортом до командира - начальника медичної пункту Військової частини НОМЕР_2 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі п.п. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», погодження цього рапорту та направлення його для вирішення по суті командиру Військової частини НОМЕР_1 ; 2) мати дружини позивача - ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи (довічно) з 12.04.2023, тому це не потребує доказуванню в силу вимог ч.1 ст.77 КАС України.

Відповідно до Висновку про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за №6/3384 від 26.01.2024 він виданий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (арк. спр.26).

Позивачем надано Акт оцінки потреб сім`ї та Висновок оцінки потреб сім`ї, які складені 12.04.2024 щодо ОСОБА_2 , яким суд дає критичну оцінку, адже позивач - зять ОСОБА_2 не міг проживати 12.04.2024 з тещею в с. Жванець (вказано у Акті оцінки потреб сім`ї (арк. спр.27-31)), так як служив у цей час та подав рапорт від 17.04.2024 (зареєстрований за №882 від 18.04.2024 у військовій частині) і 18.04.2024 з молодшим лейтенантом ОСОБА_1 проведено бесіду, відповідно до Аркуша бесіди (арк. спр.16). Також потрібно враховувати, що ці акт та висновок затверджені наказом Міністерства соціальної політики України №1005 від 13.07.2018 "Про затвердження форм обліку соціальної роботи з сім`ями/особами, які перебувають у складних життєвих обставинах" (далі - Наказ №1005), тому вони не вирішують питання потреби постійного догляду за ОСОБА_2 , адже направлені на реалізацію повноважень Міністерства соціальної політики України.

Відповідно до п.1 Наказу №1005 затверджені форми обліку соціальної роботи з сім`ями/особами, які перебувають у складних життєвих обставинах: Повідомлення/інформація про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах; Акт оцінки потреб сім`ї/особи; Звіт за результатами соціального супроводу сім`ї/особи; Соціальна картка сім`ї/особи; План соціального супроводу сім`ї/особи; Направлення сім`ї/особи до іншого суб`єкта для надання соціальних послуг.

Відповідно до повідомлення засобами СЕДО за №1454/2/4694 від 27.05.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 повідомлено командира Військової частини НОМЕР_3 , що: 1) клопотання від 12.05.2024 №118/3/2/456 щодо молодшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 не погоджено юридичною службою Військової частини НОМЕР_1 ; 2) про відсутність висновків МСЕК щодо потреби у постійному догляді за своїми рідними (арк. спр.52), чому суд дає критичну оцінку, так як не прийнято рішення по суті Рапорту молодшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 від 17.04.2024 погоджене цього ж дня начальником медичної служби капітаном ОСОБА_4 , яким не є вищезгадане повідомлення засобами СЕДО.

Відповідно до абзацу 3 п.1 ст.225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153/2008 (далі - Положення), звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Підпунктом "г" п.3 ч. 5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Відповідно до п.3 ч.12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Позивачем не надано суду доказів виконання вимог ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", якими не є Акт оцінки потреб сім`ї, Висновок оцінки потреб сім`ї (встановлено неправдивість відомостей про що описано вище з урахуванням критичної оцінки наданої судом) та Висновок про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за №6/3384 від 26.01.2024 щодо матері дружини (тещі) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, зокрема, щодо необхідності здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, тому немає підстав для задоволення зобов`язальної вимоги. При цьому, відповідач не вирішив по суті рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 від 17.04.2024, який погоджений цього ж дня начальником медичної служби капітаном ОСОБА_4 , тому це є протиправною бездіяльністю Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч.6 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач частково довів позовні вимоги. Зокрема, щодо протиправної бездіяльності відповідача, яка виразилась у не вирішенні по суті рапорту військовослужбовця ОСОБА_1 від 17.04.2024, який погоджений цього ж дня начальником медичної служби капітаном ОСОБА_4 , так як жодних доказів не надано суду з урахуванням не виконання ухвали суду від 05.11.2024. При цьому, немає підстав для задоволення вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби та припинити (розірвати) контракт на підставі дій військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в чинній на момент подання рапорту редакції, а саме в зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю дружини, що підтверджується відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, з урахуванням обставин встановлених у цій справі. Зокрема, відсутності доказів про необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я (не надано суду і відповідачу). Щодо повідомлення засобами СЕДО за №1454/2/4694 від 27.05.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 потрібно враховувати, що позивач його не оскаржує, і це повідомлення не є рішенням про звільнення чи відмову у звільненні військовослужбовця - позивача, адже стосується командира Військової частини НОМЕР_3 , а не ОСОБА_1 , тому зазначене у цьому повідомленні не стосується предмету цього судового розгляду, і відповідно його висновки (не погодження юридичною службою, інше). Відтак, належним захистом порушеного права військовослужбовця - позивача буде зобов`язання відповідача вирішити по суті рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 від 17.04.2024, який погоджений цього ж дня начальником медичної служби капітаном ОСОБА_4 , з урахуванням обставин встановлених у цій адміністративній справі. При цьому, позивач не позбавлений права додатково надати Військовій частині НОМЕР_1 документи (докази), які підтверджують необхідність здійснення саме ОСОБА_1 постійного догляду за матір`ю дружини ОСОБА_5 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, з дотриманням вимог ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та іншого законодавства чинного на час вирішення рапорту військовослужбовця (не на дату написання рапорту), що суд роз`яснює учасникам судового розгляду.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 24.10.2024 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не вирішення по суті рапорту військовослужбовця ОСОБА_1 від 17.04.2024, який погоджений цього ж дня начальником медичної служби Військової частини НОМЕР_2 про звільнення з військової служби молодшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вирішити по суті рапорт молодшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 від 17.04.2024, який погоджений цього ж дня начальником медичної служби Військової частини НОМЕР_2 , про звільнення з військової служби з урахуванням обставин встановлених у цій адміністративній справі.

В решті вимог позову відмовити.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23 грудня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 (Регіональне управління сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )
Головуючий суддя А.І. Петричкович