Справа № 160/25747/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить суд:
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1998 р. по 30.06.1999 р. в Професійнотехнічному училищі № 114 м.Донецька та періоди роботи - квітень, липень, жовтень 2012, вересень 2013 р;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового, спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 ОСОБА_1 , що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» один місяць служби за три період проходження військової служби з 28.02.2022 р. по 18.10.2022 р., протягом якого я військовослужбовець брав участь у здійсненні заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з агресією Російської Федерації проти України з 11.06.2022 р. по 17.10.2022 р.;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 ОСОБА_1 , що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 01.10.2013 по 30.12.2013 прохідником підземним з повним робочим днем, з 17.01.2014 по 16.05.2014 прохідником підземним з повним робочим днем у шахті, з 01.01.2011 по 01.12.2012, з 03.01.2013 по 01.03.2013, з 02.06.2013 по 30.09.2013 прохідником з повним робочим днем у шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії від 06.08.2024 року.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача-2 про відмову у призначенні позивачу пенсії. Позивач зазначає, що правових підстав для незарахування спірних періодів його роботи не існувало, а тому вони мають бути зараховані до страхового стажу позивача.
11 жовтня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив на позовну заяву, який надійшов від представника відповідача-2 в системі «Електронний Суд». Відповідач-2 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що не зарахував спірні періоди з підстав, викладених у рішенні, яке є предметом оскарження. Разом з відзивом надано матеріали пенсійної справи позивача.
Відповідач-1 правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Рішенням відповідача-2 від 14.08.2024 року №53 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1998 року по 30.06.1999 року згідно диплому від 30.06.1999 року НОМЕР_2 , оскільки по-батькові заявника, зазначеного у дипломі, « ОСОБА_2 », не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ».

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).

Згідно п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Щодо періоду навчання з 01.09.1998 року по 30.06.1999 року.

Згідно диплома кваліфікованого робітника від 30.06.1999 року НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 01.09.1998 року по 30.06.1999 року навчався в професйно-технічному училищі №114 м. Донецька за професією слюсар з ремонту автомобілів та здобув відповідну кваліфікацію 3-го розряду.

Відповідно до паспорту громадянина України позивача від 14.11.2006 року серії НОМЕР_3 по-батькові позивача: « ОСОБА_3 ».

Суд констатує описку в дипломі кваліфікованого робітника від 30.06.1999 року ДМ ВК №001642, згідно якої по-батькові позивача помилково записано в неналежній формі. За тотожністю імені, прізвища та змісту по-батькові (родового імені « ОСОБА_4 », від якого воно утворено) судом встановлено належність цього документа позивачу.

Отже, цей період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо періодів квітень, липень, жовтень 2012 року, вересень 2013 року.

В трудовій книжці позивача від 10.08.2011 року НОМЕР_4 записи про ці періоди роботи відсутні.

Згідно архівної довідки від 17.05.2024 року №П-23/1 саме ці місяці роботи не підтверджуються навіть згідно відомостей про виплати коштів.

Згідно довідки про відпрацьований час ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 20.02.2018 року №65, яка містить кількість відпрацьованих змін згідно графіку виходів, в наявності наступні відомості:

1) квітень 2012 року 12 днів;

2) липень 2012 року 10 днів;

3) жовтень 2012 року 12 днів;

4) вересень 2013 року стоїть знак «-».

Відповідно до довідки ТОВ «ДОНБАСС-ДНЕПРОСТРОЙ» від 05.10.2015 року №216 ОСОБА_1 дійсно працював на цьому підприємстві, зокрема:

1) з 01.01.2011 року по 01.12.2012 року;

2) з 02.06.2013 року по 30.09.2013 року за договором підряду.

Згідно довідки ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» позивач мав 13 спусків у шахту згідно норм графіку виходів у вересні 2013 року.

При цьому вказано, що в квітні 2012 року, липні 2012 року, жовтні 2012 року та вересні 2013 року перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

Щодо квітня, липня та жовтня 2012 року в наявності відомості про працевлаштованість позивача, однак перебування у відпустці без збереження заробітної плати.

В своїй сукупності надані документи підтверджують, що в спірні місяці позивач працював у ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», в зв`язку з чим такі місяці належить зарахувати до страхового стажу позивача.

Щодо періоду проходження військової служби з 28.02.2022 року по 18.10.2022 року.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_5 від 17.10.2022 року №1986 позивач дійсно в період з 11.06.2022 року по 17.10.2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки та інтересів держави у зв`язку з агресією російської федерації проти України.

У формі РС-право позивача цей період обліковується як військова служба, однак без кратності.

Відповідно до п. «в» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно ст. 57 Закону №1788-XII військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

17 липня 1992 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» від 17.07.1992 року №393 (далі Порядок №393).

За п. 3 Порядку №393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці:

- участь у бойових діях у воєнний час;

- час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей затверджено Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530 (далі Положення №530).

Згідно п. 2.3. Положення №530 при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

Норми ч. 1 ст. 8 Закону №2011-ХІІ та ч. 1 ст. 2 Закону №2232-ХІІ передбачає право на зарахування військової служби до стажу особи, що в юридичній ситуації позивача наявне, адже у формі РС-право позивача відображено спірний період проходження військової служби, він обліковується саме як військова служба і обчислюється як універсальний (враховується при обчисленні будь-якого виду стажу). Ці норми не передбачають жодних правил щодо кратності такого обчислення.

В свою чергу як приписи Положення №530, так і Порядку №393 передбачають кратність як спосіб обчислення не до проходження військової служби як такої, а саме для безпосередньої участі у бойових діях під час проходження військової служби.

Таким чином, законодавством передбачено пільгу для військовослужбовців, яка зводиться до надання періоду проходження військової служби універсального статусу при обчисленні стажу особи, однак без надання пільг щодо кратності. В свою чергу додаткова пільга щодо кратності обчислення «універсального» стажу стосується не всіх військовослужбовців, а лише тих, які під час військової служби брали безпосередню участь у бойових діях (у відповідній правовій формі, яку визначено для таких бойових дій).

В даній справі позивач вважав, що кратність має бути застосована до всього періоду проходження ним військової служби. Водночас, правові підстави для такого правозастосування відсутні, адже кратність законодавством передбачена лише до безпосередньої участі у бойових діях під час проходження військової служби, а не до військової служби як такої.

Згідно форми РС-право позивача вищевказаний період безпосередньої участі у бойових діях не виокремлено, кратність до нього не застосовано, що свідчить про порушення прав позивача в цій частині.

Окремо суд зауважує, що зарахуванню в трикратному розмірі підлягають не лише повні місяці, а весь відповідний період, оскільки йдеться про пільгу для осіб, які брали підвищений ризик для себе, виконуючи службові обов`язки, в зв`язку з чим пільгове обчислення лише повних місяців відповідного періоду служби суперечило б меті правового регулювання спірних правовідносин та порушувало б права таких осіб.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в трикратному розмірі належить зарахувати лише період безпосередньої участі у бойових діях з 11.06.2022 року по 17.10.2022 року. Суд зауважує, що відповідач-2 вірно обліковує цей стаж саме як період проходження військової служби, в зв`язку з чим кратність належить застосувати саме до такого періоду, без переводу в конкретний різновид пільгового стажу (за Списком №1 або за ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV), оскільки в силу зазначених положень законодавства період проходження військової служби має універсальний характер та враховуватиметься при призначенні пенсії будь-якого виду.

Щодо періодів роботи з 01.01.2011 року по 01.12.2012 року, з 03.01.2013 року по 01.03.2013 року, з 02.06.2013 року по 30.09.2013 року, з 01.10.2013 року по 30.12.2013 року, з 17.01.2014 року по 16.05.2014 року.

Ці періоди частково наявні у формі РС-право позивача, однак не обліковуються як пільговий стаж.

В трудовій книжці позивача від 10.08.2011 року НОМЕР_4 наявні наступні записи:

12) 01.10.2013 року прийнятий на період виконання робіт прохідником 4-го розряду з повним робочим днем в шахті;

13) 30.12.2013 року звільнений в зв`язку з закінченням строку трудового договору.

14) 17.01.2014 року прийнятий на період виконання робіт на дільниці прохідником 5-го розряду з повним робочим днем в шахті;

15) 16.05.2014 року звільнений за власним бажанням в зв`язку з доглядом за дитиною згідно ст. 39 Кодексу законів про працю України.

Ці періоди наявні у формі РС-право позивача, однак обліковуються не як пільговий стаж.

Відповідачем змістовних заперечень щодо цих періодів не наведено.

Ці записи містять відомості про характер зайнятості особи (повний робочий день) та про пільговий статус займаної посади.

Згідно п. 1 Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202, до таких посад належать:

Усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) - Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт.

Більш того, посада прохідника вказана безпосередньо у ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV.

Отже, ці два періоди належить зарахувати до пільгового стажу позивача.

Щодо інших періодів позивач зазначив, що працював в цей час в ТОВ «Донбас-Днепрострой», що підтверджується довідкою №149, архівними довідками №П-23/1, П-23/2 та індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Згідно довідки від 17.05.2024 року №П-23/1 наявні відомості заробітна плата на « ОСОБА_1 » нарахована:

1) за січень 2011 року березень 2012 року;

2) травень-червень 2012 року;

3) вересень-листопад 2012 року;

4) січень-лютий 2013 року;

5) червень-серпень 2013 року.

Згідно довідки від 17.05.2024 року №П-23/2 наявні відомості про атестацію робочого місця.

Відповідно до довідки від 20.02.2018 року №65 наявні відомості про кількість відпрацьованих позивачем змін в т.ч. в ці місяці.

Згідно довідки про кількість спусків до шахти наявні відомості про кількість таких спусків.

Відповідно до довідки від 05.10.2015 року №21 позивач в ці періоди дійсно працював в ТОВ «ДОНБАСС-ДНЕПРОСТРОЙ».

Довідка ОК-5 позивача містить відомості про сплату страхових внесків за окремі місяці цього періоду.

При цьому в довідці ОК-5 не відображено відомостей про підстави для обліку спецстажу в ці періоди (відомості відсутні).

Суд констатує, що правові підстави для обліку стажу як пільгового згідно ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV наявні у випадку безпосередньої зайнятості повний робочий день на відповідних посадах, вказаних у цій нормі права, а також у Постанові №202.

Надані докази свідчать лише про те, що позивач працював на невідомій посаді, яка передбачала спуски у шахту.

З наданих матеріалів не можливо встановити, що йдеться про роботу за посадами згідно ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV або Постанови №202, а також що робота на цих посадах здійснювалася на повний робочий день.

Отже, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про зарахування цих періодів до пільгового стажу позивача.

Також суд зауважує, що повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії належить здійснювати тому органу, який здійснював її первинний розгляд, в зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до відповідача-1 та здійснює вихід за межі позовних вимог, зобов`язуючи вчинити відповідні дії відповідача-2.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє частково позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 14.08.2024 року №53, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди:

1) з 01.09.1998 року по 30.06.1999 року;

2) з 01.04.2012 року по 30.04.2012 року;

3) з 01.07.2012 року по 31.07.2012 року;

4) з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року;

5) з 01.09.2013 року по 30.09.2013 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 11.06.2022 року по 17.10.2022 року у трикратному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, наступні періоди:

1) з 01.10.2013 року по 30.12.2013 року;

2) з 17.01.2014 року по 16.05.2014 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 06.08.2024 року, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювався.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 297, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко