Справа № 440/2464/24
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Алєксєєва Н.Ю.

20 грудня 2024 р. Справа № 440/2464/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Калиновського В.А. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

28.02.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі ГУ НП в Полтавській області), що полягає у не нарахуванні та не виплаті йому грошової компенсації за невикористані календарні дні: додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2015 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2016 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2017 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2018 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2019 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2020 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2021 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2022 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2023 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2024 рік у кількості 14 календарних днів, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 15.01.2024;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Полтавській області, що полягає у не нарахуванні та не виплаті йому грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2024 рік пропорційно відпрацьованому часу у кількості 2 дні, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 15.01.2024;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Полтавській області, що полягає у не нарахуванні та не виплаті йому грошової компенсації за невикористані календарні дні: додаткової оплачуваної відпустки за 2015 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2017 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2018 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2019 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2023 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2024 рік у кількості 7 днів, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 15.01.2024;

- зобов`язати ГУ НП в Полтавській області нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні: додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2015 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2016 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2017 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2018 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2019 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2020 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2021 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2022 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2023 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2024 рік у кількості 14 календарних днів, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 15.01.2024;

- зобов`язати ГУ НП в Полтавській області нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної оплачуваної відпустки за 2024 рік пропорційно відпрацьованому часу у кількості 2 дні, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 15.01.2024;

- зобов`язати ГУ НП в Полтавській області нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні: додаткової оплачуваної відпустки за 2015 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2017 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2018 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2019 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2023 рік у кількості 1 день; додаткової оплачуваної відпустки за 2024 рік у кількості 7 днів, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 15.01.2024.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач зазначив, що він з 14.04.2011 по 06.11.2015 проходив службу в правоохоронних органах на різних посадах УМВС України в Полтавській області. З 06.11.2015, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 06.11.2015 на підставі наказу першого заступника керівника АТУ при СБУ від 04.12.2014 № 89. З 07.11.2015 по 15.01.2024 проходив службу в органах національної поліції на різних посадах ГУ НП в Полтавській області. 15.01.2024 начальником ГУ НП в Полтавській області винесено наказ «По особовому складу», яким згідно із Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) його звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням). Вказаним наказом від 15.01.2024 № 24 о/с встановлено премію за січень 2024 року в розмірі 265,549 %, визначено вислугу років станом на 15.01.2024, яка складає 13 років 08 місяців 09 днів, у пільговому обчисленні 15 років 03 місяці 09 днiв та визначено право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні за 13 років. Також, вказаним наказом визначено, що при звільненні він має право на отримання грошової компенсації: за фактично відпрацьований час за 2015 рік у кількості 02 днів; за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2019 рік у кількості 05 днів; за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2019 рік у кількості 04 дня; за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2020 рік у кількості 05 днів; за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 30 днів; за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 06 днів; · за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2022 рік у кількості 30 днів; за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2022 рік у кількості 07 днів; за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2023 рік у кількості 30 днів; за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2023 рік у кількості 08 днів. Однак при звільненні зі служби, йому як учаснику бойових дій не нараховано та не виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні: додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2015 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2016 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2017 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2018 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2019 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2020 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2021 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2022 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2023 рік у кількості 14 календарних днів, додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій за 2024 рік у кількості 14 календарних днів, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби 15 січня 2024 року. Також з вказаного наказу вбачається, що не нараховано та не виплачено грошову компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2024 рік пропорційно відпрацьованому часу (за період з 01.01.2024 по 15.01.2024 2 дні, із розрахунку 2,5 дні в місяць) у кількості 2 дні. Додаткова оплачувана відпустка за стаж служби в поліції розрахована без зарахування служби в внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України (Період проходження служби в в/ч НОМЕР_2 з 06.05.2009 по 15.04.2010 строком 11 місяців 10 днів).

Позивач зазначає, що розрахунок додаткової оплачуваної відпустки у відповідності до статей 78, 93 Закону № 580-VIII повинен бути: 11 місяців 10 днів (за період 06.05.2009 по 15.04.2010) + 4 роки, 0 місяців, 20 днів (за період з 14.04.2011 по 03.05.2015) = 5 років, 0 місяців, 0 днів. Таким чином станом на 03.05.2015 він набув право на отримання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби в поліції. Станом на 03.05.2015 (5 років стажу) 1 к.д. додаткової оплачуваної відпустки за 2015 рік. За період з 03.05.2015 по 02.05.2016 (станом на 03.05.2016 - 6 років стажу) 2 дні додаткової оплачуваної відпустки за 2016 рік. За період з 03.05.2016 по 02.05.2017 (станом на 03.05.2017 - 7 років стажу) 3 дні додаткової оплачуваної відпустки за 2017 рік. За період з 03.05.2017 по 02.05.2018 (станом на 03.05.2018 - 8 років стажу) 4 дні додаткової оплачуваної відпустки за 2018 рік. За період з 03.05.2018 по 02.05.2019 (станом на 03.05.2019 - 9 років стажу) 5 днів додаткової оплачуваної відпустки за 2019 рік. За період з 03.05.2019 по 02.05.2020 (станом на 03.05.2020 - 10 років стажу) 6 днів додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік. За період з 03.05.2020 по 02.05.2021 (станом на 03.05.2021 - 11 років стажу) 7 днів додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік. За період з 03.05.2021 по 02.05.2022 (станом на 03.05.2022 - 12 років стажу) 8 днів додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік. За період з 03.05.2022 по 02.05.2023 ік (станом на 03.05.2023 - 13 років стажу) 9 днів додаткової оплачуваної відпустки за 2023 рік. За період з 03.05.2023 по 02.05.2024 (станом на 03.05.2024 - 14 років стажу) 10 днів додаткової оплачуваної відпустки за 2024 рік.

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов ГУ НП в /Полтавській області зазначає, що наказом ГУНП в Полтавській області від 15.01.2024 № 24 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням), та визначено, що ОСОБА_1 при звільненні має право на отримання грошової компенсації: за фактично відпрацьований час за 2015 рік у кількості 02 днів; за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2019 рік у кількості 05 днів; за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2019 рік у кількості 04 дні; за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2020 рік у кількості 05 днів; за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 30 днів; за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 06 днів; за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2022 рік у кількості 30 днів; за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2022 рік у кількості 07 днів; за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2023 рік у кількості 30 днів; за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2023 рік у кількості 08 днів. 15.01.2024 ГУНП в Полтавській області проведено нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за не використані дні відпустки визначені в наказі ГУНП від 15.01.2024 № 24 о/с за фактично відпрацьований час.

Щодо позовної вимоги про нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки із збереженням грошового забезпечення учасникам бойових дій у кількості 14 календарних днів, відповідач зазначив, що саме основна та додаткова щорічні відпустки а також додаткова відпустка працівника, який має дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи підлягають поділу на частини та грошовій компенсації. Виплата грошової компенсації за невикористані дні за іншими видами додаткових відпусток статтею 83 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про відпустки» не передбачена.

Також відповідач зазначив, що додаткова відпустка учасникам бойових дій, на відміну від щорічної, надається незалежно від відпрацьованого в році часу, один раз протягом календарного року на підставі заяви працівника та посвідчення учасника бойових дій або інваліда війни. Невикористана у поточному році така відпустка на наступний рік не переноситься. Право на неї працівник може реалізувати протягом календарного року, конкретний період та черговість її надання визначається за погодженням між працівником і роботодавцем.

Крім того, відповідач зазначив, шо підстави для виплати позивачу грошової компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2024 рік пропорційно відпрацьованому часу (за період з 01.01.2024 по 15.01.2024) у кількості 2 дні відсутні, у зв`язку з не відпрацюванням останнім повного місяця служби.

Також позивач зазначив, що твердження позивача про те, що додаткова оплачувана відпустка за стаж служби в поліції розрахована без зарахування служби в внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України (період проходження служби в в/ч НОМЕР_2 з 06.05.2009 по 15.04.2010 не відповідає дійсності, оскільки матеріали особової справи містять висновок комісії Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області про обчислення стажу служби, відповідно до якого комісія зараховує до стажу служби для виплати відсоткової надбавки за вислугу років такі підтверджені відповідними наказами строки його служби в Збройних силах України з 06.05.2009 по 15.04.2010.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)) частково задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Полтавській області, що полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 6 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки за 2016-2018 роки та грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2015 рік у кількості 14 діб, відпустки як учаснику бойових дій за 2016 рік у кількості 14 діб, відпустки як учаснику бойових дій за 2017 рік у кількості 14 діб, відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік у кількості 14 діб, відпустки як учаснику бойових дій за 2019 рік у кількості 14 діб, відпустки як учаснику бойових дій за 2020 рік у кількості 14 діб, відпустки як учаснику бойових дій за 2021 рік у кількості 14 діб, відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік у кількості 14 діб, відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік у кількості 14 діб, відпустки як учаснику бойових дій за 2024 рік у кількості 14 діб, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби.

Зобов`язано ГУ НП в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 6 календарні дні додаткової оплачуваної відпустки за 2016-2018 роки та грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 рік, додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017 рік, додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік, додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2019 рік, додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2021 рік, додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік, додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік, додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2024 рік, виходячи з середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 620/1487/20 викладено правовий висновок про те, що аналіз наведених правових норм свідчить про те, що у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ним дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Верховний Суд також зазначив про те, що положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.

Суд, беручи до уваги, що стаж служби позивача в поліції станом на 08.11.2015 складає 5 років 06 місяців 03 дні (наказ ГУНП від 11.12.2015 №36о/с), дійшов висновку, що позивач має право на щорічну додаткову відпустку тривалістю 1 день за 2016 рік та положення чинного законодавства не визначають інших умов для набуття права на таку відпустку (окрім наявності відповідного стажу служби), в тому числі і щодо відпрацювання певної кількості днів у поточному році, за який надається така відпустка.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується виплата ОСОБА_1 компенсації за не використані дні додаткової відпустки за 2019 у кількості 04 дні, за 2020 рік у кількості 05 днів, за 2021 рік у кількості 06 днів, за 2022 рік у кількості 07 днів, за 2023 рік у кількості 08 днів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач набув право на додаткову відпустку тривалістю 1 календарний день за 2016 рік, за 2017 рік, за 2018 рік відповідно, а тому загальна кількість днів невикористаної додаткової відпустки при звільненні ОСОБА_1 становить 6 календарні дні за 2016-2018 роки, за які він має право на грошову компенсацію.

Щодо 2 днів щорічної відпустки за 2024 рік та 7 днів додаткової відпустки за 2024 рік (рік звільнення позивача зі служби), суд дійшов висновку, що оскільки позивач був звільнений в січні 2024 року не відпрацювавши повного місяця та повного календарного року, то він не набув права на такі відпустки у 2024 році.

Також суд зазначив, що відповідно до абзацу восьмого пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ НП в Полтавській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов. Крім того, відповідач зазначає, що без внесення змін до наказу про звільнення, вимога про стягнення грошової компенсації за невикористані дні відпусток є передбаченою та такою, що суперечить законодавчо закріпленій процедурі проведення таких виплат, що узгоджується з положеннями Порядку № 260.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2015 по 15.01.2024 позивач ОСОБА_1 проходив службу в ГУ НП в Полтавській області.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 06.11.2015 позивач має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 20).

Наказом ГУНП в Полтавській області від 15.01.2024 № 24 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону № 580-VIII, та визначено, що ОСОБА_1 при звільненні має право на отримання грошової компенсації:

за фактично відпрацьований час за 2015 рік у кількості 02 днів;

за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2019 рік у кількості 05 днів;

за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2019 рік у кількості 04 дні;

за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2020 рік у кількості 05 днів;

за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 30 днів;

за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 06 днів;

за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2022 рік у кількості 30 днів;

за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2022 рік у кількості 07 днів;

за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за 2023 рік у кількості 30 днів;

за невикористану додаткову оплачувану відпустку за 2023 рік у кількості 08 днів.

15.01.2024 ГУ НП в Полтавській області нараховано та виплачено позивачу грошову компенсацію за період невикористаної відпустки за час служби в поліції, в кількості 127 календарних днів в сумі 112657,34 грн. (а.с. 13 зворот)

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, колегія суддів зазначає, що ч. 2 ст. 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Приписами статті 92 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Положеннями статті 4 Закону України від 15.11.1996 № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі Закон № 504/96-ВР) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Згідно з пунктом 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22.10.1993

№ 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон № 3551-XII) учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Відповідно до статті 16-2 Закону № 504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

За змістом частини першої статті 24 Закону № 504/96-ВР у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Наведене кореспондується з частиною першою статті 83 КЗпП України.

Зміст спірних правовідносин, які склались у цій справі, зводиться до питання щодо реалізації позивачем права на соціальну відпустку, визначеного положеннями Закону України «Про відпустки», Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, ГУ НП в Полтавській області наказом від 15.01.2024 № 24 о/с «По особовому складу» звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції, 15.01.2024.

При цьому, З довідки ГУ НП в Полтавській області №155/115/12/02/2024 від 19.03.2024 вбачається (А.С. 33), що на день звільнення фактична кількість днів невикористаної позивачем відпустки становить:

1) які підлягали грошовій компенсації при звільненні (відповідно до наказу ГУНП від 15.01.2024 № 24 о/с),:

- 02 календарних дні щорічної основної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2015 році;

- 05 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки за 2019 рік;

- 04 календарних дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби (09 років) за 2019 рік;

- 05 календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби (10 років) за 2020 рік;

- 30 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки за 2021 рік;

- 06 календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби (1 1 років) за 2021 рік;

- 30 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки за 2022 рік;

- 07 календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби (12 років) за 2022 рік;

- 30 календарних днів щорічної основної оплачуваної відпустки за 2023 рік;

- 08 календарних днів щорічної додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби (13 років) за 2023 рік;

2) відпустки учасникам бойових дій, які згідно законодавства не підлягають компенсації:

- 14 календарних днів додаткової забезпечення із збереженням грошового забезпечення, як учасникам бойових дій, за 2015 рік;

- 14 календарних днів додаткової забезпечення із збереженням грошового забезпечення, як учасникам бойових дій, за 2016 рік;

- 14 календарних днів додаткової забезпечення із збереженням грошового забезпечення, як учасникам бойових дій, за 2017 рік;

- 14 календарних днів додаткової забезпечення із збереженням грошового забезпечення, як учасникам бойових дій, за 2018 рік;

- 14 календарних днів додаткової забезпечення із збереженням грошового забезпечення, як учасникам бойових дій, за 2019 рік;

- 14 календарних днів додаткової забезпечення із збереженням грошового забезпечення, як учасникам бойових дій, за 2021 рік;

- 14 календарних днів додаткової забезпечення із збереженням грошового забезпечення, як учасникам бойових дій, за 2022 рік;

- 14 календарних днів додаткової забезпечення із збереженням грошового забезпечення, як учасникам бойових дій, за 2023 рік;

- 14 календарних днів додаткової забезпечення із збереженням грошового забезпечення, як учасникам бойових дій, за 2024 рік.

Відповідно до довідки ГУ НП в Полтавській області від 05.03.2024, ОСОБА_1 за час проходження служби в ГУ НП в Полтавській області з 07.11.2015 по 15.01.2024 додаткову відпустку зі збереженням грошового забезпечення, як учасник бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки не використав. Додаткова відпустка зі збереженням грошового забезпечення, як учаснику бойових дій за 2020 рік була надана наказом ГУ НП в Полтавській області від 19.03.2020 №123 о/с (а.с. 40).

Водночас приписами статті 92 Закону № 580-VIII визначено право поліцейських на отримання додаткових відпусток, зокрема соціальних відпусток та інших видів визначених законодавством про відпустки.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив про те, що за своєю природою додаткова відпустка із збереженням заробітної плати, яка надається учасникам бойових дій, відповідно до положень Закону № 3551-XII не є видом відпустки яка надається щорічно.

Колегія суддів вважає таке твердження помилковим, з огляду на зміст пункту 12 частини першої статті 12 цього ж Закону, відповідно до якого державою гарантується надання учасникам бойових дій пільг, зокрема, додаткової відпустки зі збереженням заробітної плати, строком 14 календарних днів на рік.

Тобто, зазначені вище норми фактично встановлюють право особи, яка є учасником бойових дій, на отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів кожного року.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок № 260), який визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Так, приписами пункту 8 розділу III Порядку № 260, поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

Водночас, положеннями абзаців сьомого та восьмого пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260, за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що у випадку звільнення поліцейського учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ними дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 360/4127/19, від 14.04.2021 у справі № 620/1487/20.

За таких обставин та правового врегулювання колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на отримання грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016, 2017, 2018, 2019, 2021, 2022, 2023, 2024 роки.

Крім того, ч. 1 ст. 78 Закону № 580-VIII визначено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 Закону № 580-VIII за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Враховуючи, що відповідно до наказу ГУ НП в Полтавській області від 11.12.2015 № 36о/с, стаж служби позивача в поліції станом на 08.11.2015 складає 5 років 06 місяців 03 дні (а.с. 32 зворот), позивач має право на щорічну додаткову відпустку тривалістю 1 день за 2016 рік, 2 дні за 2017 рік, 3 дні за 2018 рік, 4 дні за 2019 рік, 5 днів за 2020 рік, 6 днів за 2021 рік, 7 днів за 2022 рік, 8 днів за 2023 рік.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується виплата ОСОБА_1 компенсації за не використані дні додаткової відпустки за 2019 у кількості 04 дні, за 2020 рік у кількості 05 днів, за 2021 рік у кількості 06 днів, за 2022 рік у кількості 07 днів, за 2023 рік у кількості 08 днів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач набув право на додаткову відпустку тривалістю 1 календарний день за 2016 рік, 2 календарні дні за 2017 рік, та 3 календарні дні за 2018 рік, загальна кількість днів невикористаної додаткової відпустки при звільненні ОСОБА_1 становить 6 календарних днів за 2016-2018 роки, за які він має право на грошову компенсацію.

З урахуванням наведено вище, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ГУ НП в Полтавській області, та не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 316 КАС України).

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О СТ А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді В.А. Калиновський А.О. Бегунц