Справа № 554/4989/24
Суддя: Сініцин Е. М.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.11.2024Справа № 554/4989/24
Провадження № 2-а/554/82/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючий суддя: Сініцин Е.М.

за участю секретаря: Кувіти М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в залі суду, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради в особі адміністративної комісії виконкому Шевченківської районної у місті Полтаві ради, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради в особі адміністративної комісії виконкому Шевченківської районної у місті Полтаві ради, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.05.2024 адміністративною комісією виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради прийнято постанову №1 про накладення адміністративного стягнення згідно з якою притягнуто гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст.156 КУпАП і накладено не неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 6 800,00 грн..

Як зазначено у постанові адміністративною комісією, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення встановлено, що «11.04.2024 о 10.50 год. в приміщенні магазину Продуктова крамниця здійснила продаж пачки цигарок «LM» н/п Божку Вадиму 17.05.2007 р.н. за адресою м. Полтава, вул. Європейська, 196-Е чим порушено п. 2,11 ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту, етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП.»

Копію адміністративного матеріалу отримала 03.05.2024 року.

З оскаржуваною постановою не погоджується, так як вона є незаконною з огляду на наступне.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 315261, у протоколі № 1 засідання адміністративної комісії при виконкомі Шевченківської районної в м. Полтаві ради від 01.05.2024 та самій постанові № 1 про накладення адміністративного стягнення від 01.05.2024 міститься посилання на пункти 2, 11 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», без конкретизації самої частини чи абзацу відповідного положення, щоб можна було зрозуміти конкретно яку саме норму було порушено. При цьому пункту 11 вказана стаття взагалі не містить. Зазначеним порушено положення ст. 283 КУпАП, яке передбачає обов`язкове зазначення у постанові нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення з вірним посиланням на бланкетну норму.

Також у самій постанові про накладення адміністративного стягнення вказано на те, що позивачка здійснила продаж пачки цигарок в приміщенні магазину Продуктова крамниця за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 196-Е, тоді як за вказаною адресою вказаної продуктової крамниці взагалі не існує. Сам же протокол № 1 засідання адміністративної комісії від 01.05.2024 та протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 315261 вказує на те, що продаж цигарок відбувся в приміщенні магазину Продуктова крамниця за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 146-Е. Тобто адміністративною комісією невірно встановлені обставини і при цьому сама подія адміністративного правопорушення, а саме продаж пачки цигарок в приміщенні магазину Продуктова крамниця за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 196-Е є відсутньою.

Також позивач вказує, що протокол засідання адміністративної комісії не містить пояснень осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду, не містить документів і речових доказів, які досліджені при розгляді справи. Адміністративною комісією взагалі не досліджувалося питання того, а чи дійсно вказане адміністративне правопорушення було вчинено, чи винна позивачка взагалі, не з`ясовано обставин, що можуть пом`якшувати або обтяжувати відповідальність, чим порушено також вимоги ст. 280 КУпАП.

Крім того, постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні, однак протокол № 1 засідання адміністративної комісії від 01.05.2024 не містить інформації про те, яким чином відбувалося голосування і інформації про те, хто як проголосував, а є лише підписи головуючого на засіданні комісії та секретаря комісії.

Також позивач звертає увагу, що адміністративний матеріал не містить належних та допустимих доказів того, що продаж тютюнових виробів був здійснений саме позивачкою, і що позивачка взагалі є працівником закладу торгівлі або громадського харчування, у тому числі продуктової крамниці за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 196-Е. При цьому, згідно з частиною 2 ст. 156 КУпАП до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення може бути притягнутий лише працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, тоді як у даному випадку власником Продуктової крамниці, згідно наданого адміністративного матеріалу є ФОП ОСОБА_2 . Тобто вказана стаття не передбачає, що до відповідальності може бути притягнути працівник будь-якого суб`єкта господарювання, яким у даному випадку є ФОП, а лише підприємства, що є юридичною особою. Тому, навіть якщо припустити, що вказана обставина (продаж тютюнових виробів) є доведеною, то позивачка не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Також у самому протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 315261, який складений відносно позивачки за ч.2 ст.156 КУпАП, не зазначено інформації про вилучення будь-яких тютюнових виробів, про наявність фіскального чека, що підтверджував би продаж вказаного товару, відсутні поняті, свідки, як і не зазначено засоби здійснення будь-якої фото чи відео фіксації, що вкотре вказує на недоведеність та відсутність доведеного факту продажу тютюнового виробу неповнолітній особі і саме Божку Вадиму, а отже вина позивачки не є доведеною поза розумним сумнівом і відсутні докази, які б на це взагалі вказували.

Щодо письмових пояснень, наданих 11.04.2024 ОСОБА_3 , то вони не містять інформації стосовно особи, що здійснила продажу йому цигарок у продуктовій крамниці за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 146 Е і написані ним не власноручно, не містять конкретних обставин події, а тому не можуть братись до уваги та однозначно вказувати на те, що продаж цигарок був здійснений позивачкою, не кажучи вже про те, що факт продажу взагалі є не доведеним і відсутні будь-які докази, які б вказували на це.

Щодо письмових пояснень, наданих самою позивачкою, то вони не можуть бути прийняті, як належний та допустимий доказ вчинення адміністративного правопорушення, через те, що пояснення написані не власноручно, а лише підписані позивачкою, навіть не зрозуміло та не вказано, хто складав ці пояснення, з них не можливо достовірно встановити, що особі були роз`яснені її права, у тому числі право, передбачене ст. 63 Конституцією України, а особливо, з врахуванням того, що пояснення були отримані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не можливо перевірити чи були пояснення надані вільно без тиску, враховуючи те, що позивачці 58 років, вона є юридично не обізнаною людиною і на неї легко можна морально натиснути та залякати.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд скасувати постанову Адміністративної комісії виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 1 від 01.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 6 800,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідач, як юридична особа є користувачем ЕСІТС, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, відзивів, заяви та клопотання до суду не надсилав.

В ч.6 та ч.7 ст.162 КАС України закріплено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд має право вирішити справу за наявними матеріалами також у разі, якщо відзив подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З Постанови №1 від 01.05.2024 року, винесеної адміністративною комісією виконкому Шевченківської районної у місті Полтаві ради, за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 11.04.2024 року в 10 год. 50 хв. в приміщенні магазину Продуктова крамниця ОСОБА_1 здійснила продаж пачки цигарок LM неповнолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , чим порушено п.п. 2, 11 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП України..

Згідно вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Досліджуючи доводи позивача суд звертає увагу на наступне.

Так, позивач вказує, що оскаржувана постанова та протокол до неї містить посилання на пункти 2, 11 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», без конкретизації самої частини чи абзацу відповідного положення, щоб можна було зрозуміти конкретно яку саме норму було порушено. При цьому пункту 11 вказана стаття взагалі не містить, що позивач вважає порушенням ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння:

1) особами, які не досягли 18 років;

2) особам, які не досягли 18 років.

Забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння:

1) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров`я (крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв);

2) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій;

3) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі);

4) з торгових автоматів;

5) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива);

6) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар);

7) з рук, лотків;

8) у одиничних пачках, що містять менше 20 сигарет;

9) у невизначених для цього місцях торгівлі.

З огляду на викладені норми, суд вважає, що відповідачем у оскаржуваній постанові вірно визначено суть скоєного ОСОБА_1 правопорушення, із посиланням на відповідну норму вказаного нормативно-правового акту спеціальної дії п.2 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», оскільки Закон забороняє продаж тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Про положення Закону заборону продажу тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років, знала і ОСОБА_1 , яка в своїх поясненнях зазначала про це, а також повністю визнала свою вину.

Також суд вважає, що ОСОБА_1 розуміла в чому її звинувачують, надаючи пояснення, які лягли в об`єм обвинувачення.

Зазначення в Постанові пункту 11 ст.15-3 Закону України є недоречним, але ця обставина жодним чином не спростовує та не впливає на суть правопорушення, тому не визнається судом як порушення ст. 283 КУпАП.

Таким чином, з огляду на наявність у оскаржуваній постанові посилання на норму, що регулює відповідні правовідносини із зазначенням конкретної статті, та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що відповідачем дотримано норм ст. 283 КУпАП у оскаржуваній постанові, відтак доводи позивача в даній частині є необґрунтованими.

Крім того, позивач, обґрунтовуючи незаконність постанови зазначає про невідповідність у обставинах, що вказані у постанові, а саме про відсутність за адресою: АДРЕСА_1 , а також у обставинах, що зазначені у протоколі серії ВАД № 315261, де адресу магазину вказано як « АДРЕСА_1 ».

Суд зазначає, що дійсно у Постанови №1 від 01.05.2024 року зазначено адресу місця вчинення правопорушення як « АДРЕСА_1 », так як протокол заповнено власноруч відповідальною службовою особою, внаслідок чого рукописне зазначення числа «9» у адресі « АДРЕСА_1 » встановити не вбачається за можливе.

Однак, невірне зазначення в Постанові номера будинку в адресі місця вчинення правопорушення, не може визнаватися судом суттєвим порушенням чинного законодавства, що могло бути підставою для скасування постанови, оскільки матеріали адміністративної справи містять докази скоєння правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 , про що вказано в протоколі ВАД № 315261, підтверджено самою позивачкою, яка вказує, що за адресою буд.196-Е магазин «Продуктова крамниця» відсутній, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 11.04.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.04.2024 року, витягом з ЄДРПОУ відносно ФОП ОСОБА_2 , рапортом начальника СЮП ВП ПРУП ГУНП в Полтавській області від 11.04.2024 року, протоколом №1 засідання адміністративної комісії при виконкомі Шевченківської районної у місті Полтаві ради від 01.05.2024 року.

За сукупністю доказів в адміністративній справі, що підтверджують вчинення правопорушення за адресою м. Полтава, вул. Європейська, буд. 146-Е, суд вважає, що в Постанові №1 від 01.05.2024 року міститься описка, яка не може потягти скасування Постанови.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач вказує, що протокол засідання адміністративної комісії не містить пояснень осіб, що беруть участь у справі, проте суд вказує, що такі пояснення містять матеріали справи про адміністративне правопорушення, а на відповідача було покладено обов`язок такі відомості з`ясувати, що, на переконання суду, ним здійснено у повній мірі.

Також позивач зазначає, що протокол адміністративної комісії, всупереч ст. 283 КУпАП України, не містить інформацію про те, яким чином відбувалось голосування членів адміністративної комісії, а є лише підписи головуючого на засіданні комісії та секретаря комісії.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Суд звертає увагу, що саме постанова приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу.

Водночас, ані протокол, ані постанова не містять відомостей про непогодження будь-кого з членів комісії, що визначені у протоколі, із результатами голосування, в той час як протокол, що є документом, який відображає порядок будь-якого засідання, а у даному випадку адміністративної комісії, містить підпис секретаря, який формує такий протокол, та головуючого на засіданні комісії.

Суд вважає такий порядок формування протоколу достатнім, зміст повним, а сам протокол належним та допустимим доказом у справі, який в сукупності із іншими доказами свідчить про обставини справи.

Відносно доводів позивачки про те, що вона не є суб`єктом відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, оскільки відсутні докази того, що продаж тютюнових виробів був здійснений саме нею, що вона є працівником закладу торгівлі або громадського харчування, притягнення до відповідальності можливе відносно ФОП ОСОБА_2 , а не відносно неї, суд зазначає, що зібрані матеріали адміністративної справи доводять скоєння правопорушення саме ОСОБА_1 як працівником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », і це не спростоване позивачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 156 КУпАП, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі тютюновими виробами та їх продаж особі, яка не досягла 18-річного віку, тягне адміністративну відповідальність, тому ОСОБА_1 , як працівник магазину «Продуктова крамниця» є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_3 надав письмові пояснення у обсязі, який вважав за потрібне, з огляду на рівень правової освіченості.

ОСОБА_1 також не заперечувала факту продажу тютюнових виробів неповнолітньої особі ОСОБА_3 ..

Відносно тверджень позивача про відсутність у протоколі серії ВАД № 315261 інформації про вилучення тютюнових виробів, інформації відносно фіскального чека, інформації про понятих та свідків, про здійснення фото чи відео фіксації суд вказує, що зазначені відомості можуть бути зазначені у протоколі у якості таких, що дозволяли б встановити обставини справи, однак імперативної вимоги закону щодо їх зазначення чинним законодавством не передбачено.

Стосовно доводів що пояснення ОСОБА_1 не можуть бути прийняті як належний та допустимий доказ внаслідок того, що такі пояснення нею не складено власноручно, а лише підписано, суд вважає такі доводи алогічними, оскільки підпис особи на поясненнях свідчить про її ознайомлення з їх змістом та волевиявлення на їх надання, з чого випливає, що такі пояснення були надані позивачкою, з метою врахування її позиції при розгляді справи.

Відповідачем враховані пояснення ОСОБА_1 і призначений штраф у мінімальному розмірі.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що постанова Адміністративної комісії виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 1 від 01.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 156 КУпАП є законною та обґрунтованою, позивачем не наведено достатньо доказів, що суттєво вплинули на склад та суть правопорушення, зміст постанови відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень ст. 139 КАС України, а тому залишає понесені судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2,9,76, 139, 242-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У адміністративному позові ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради в особі адміністративної комісії виконкому Шевченківської районної у місті Полтаві ради, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського окружного адміністративного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Виконавчий комітет Шевченівської районної у місті Полтаві ради в особі адміністративної комісії виконкому Шевченківської районної у місті Полтаві ради, місцезнаходження 36040, м. Полтава, вул. Івана Мазепи, буд. 30, код в .

Суддя: Е.М. Сініцин.