Справа № 160/28276/24
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЛКОМП» до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови, -
23 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЛКОМП» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України, в якому позивач просить суд:
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ним було подано митні декларації разом з усіма необхідними документами з метою митного оформлення товару, при цьому відповідач відмовив позивачу у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів. Вказав, що надані відповачу документи повністю підтверджують заявлену митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Позивач не погоджується із вказаними рішеннями та вважає їх протиправними та такими, що не відповідають вимогам законодавства, у зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
04.11.2024 року відповідачем було надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що оскаржувані рішення є правомірними та такими, що прийняті відповідно до вимог законодавства України, оскільки при аналізі поданих до митного оформлення документів, були виявлені розбіжності та неточності, тому відповідачем не видавалося можливим здійснити перевірку правильності проведення декларантом розрахунку митної вартості товару. Отже, відповідач вважає, що декларантом не підтверджено у встановленому МКУ порядку заявлений рівень митної вартості товарів.
19.11.2024 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відповідачем не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом з матеріалів справи встановлено, що 01.04.2024 року між позивачем (Покупець) та компанією МТ Kompozit Kimya Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (м. Стамбул, Туреччина) (Продавець) укладено контракт № 01/04/2024, відповідно до умов якого (пункт 1.1.) Продавець виготовляє та постачає Покупцеві Скловолокно та іншу композитну продукцію (далі - Товар). Найменування товарів, їх асортимент та обсяги визначаються сторонами в додатках до цього Контракту.
Згідно з пунктом 1.2. Контракту Покупець приймає та оплачує товар у порядку, передбаченому цим контактом та додатками до нього.
Відповідно до пункту 4.1. Контракту ціна товару встановлюється сторонами в додатку до Контакту.
Згідно з пунктом 4.2. Контракту загальна вартість Контракту розраховується як сума всіх додатків до цього Контракту.
В Додатку № 2 від 07.08.24 року до контракту № 01/04/2024 визначено ціну товару в розмірі 36 120,00 євро (скловолокно - нарізаних паєм завдовжки 4,5 мм CHOPPED STRANDS E6CR13-4.5-508A в кількості 42 000 кг).
За вказаний товар було здійснено оплату за платіжними дорученнями №699 від 09/08/2024 в розмірі 18 060,00 євро та №710 від 06/09/2024 в розмірі 18 060,00 євро на загальну суму 36 120,00 євро.
Для здійснення митного оформлення позивачем було подано наступні документи:
Контракт № 01/04/2024 від 01/04/2024;
Проформу №MTALLCOMP202402 від 07/08/2024;
Платіжне доручення №710 від 06/09/2024;
Комерційний Інвойс № MTALLCOMP202402 від 12/09/2024;
Сертифікат походження товару № 1726395;
Специфікацію № 1 від 12/09/2024;
CMR №456789162 від 12/09/2024;
Специфікацію № 2 від 12/09/2024;
Є-фатура від 12.09.2024 року;
CMR №456789161 від 12/09/2024;
Заявку на міжнародні транспортно-експедиційні послуги №251 від 10/09/2024;
Заявку на міжнародні транспортно-експедиційні послуги №251/1 від 10/09/2024;
договір транспортного експедирування №MRK708 від 26/01/2023;
рахунок на оплату про міжнародні транспортно-експедиційні послуги №364 від 13/09/2024;
довідку (калькуляцію) про транспортно-експедиційні витрати №364 від 1309/2024;
рахунок на оплату про міжнародні транспортно-експедиційні послуги №365 від 1309/2024;
довідку (калькуляцію) про транспортно-експедиційні витрати №365 від 13/09/2024;
Договір (Контракт) з перевізником № 01012023 від 01/01/2023;
Договір №ALMRK-01 от 01.12.2022;
Лист щодо помилки Постачальника в умовах поставки в Комерційному інвойсі №« MTALLCOMP202402 від 12/09/2024;
Лист-відповідь банка ПАТ «Банк Восток» на запит ТОВ «Оллкомп» №« 1909/1 від 19/09/2024;
Лист Перевізника щодо критерію розподілу експедиторських послуг на до/після кордону України за рахунком № 364;
Лист Перевізника щодо критерію розподілу експедиторських послуг на до/після кордону України за рахунком № 365.
Під час декларування товарів за вказаними електронними митними деклараціями позивачем обрано основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору та було подано документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України.
- відповідно до п. 1.1 Контракту від 01.04.2024 №01/04/2024, продавець виготовляє та постачає покупцеві скловолокно та іншу композитну продукцію. Товар подано до митного оформлення за посередницьким контрактом, тому незрозуміло, яким чином, враховуючи положення Контракту, продавець виготовляє оцінюваний товар. Роз`яснень з даного приводу не надано;
- відповідно до електронного інвойсу до МД виробником товару зазначено: «Jushi Group Co., Ltd». При цьому, в жодному товаросупровідному документі не зазначено виробника. Вищезазначені розбіжності впливають на рівень митної вартості;
- у гр. 70 «призначення платежу» зазначено лише реквізити контракту від 01.04.2024 №01/04/2024. При цьому, в п. 4.2 Контракту від 01.04.2024 №01/04/2024 вказано,що загальна вартість Контракту розраховується як сума всіх додатків до цього Контракту. Таким чином, неможливо встановити, що оплата здійснена саме по партії товару, яка оформлюється;
- Рахунок на оплату від 13.09.2024 №365 містить відомості щодо вартості експедиційних послуг на території України (3 439,53 грн. не додані до митної вартості товару) (у довідці про транспортно-екпедиційні витрати від 13.09.2024 №365 - на суму 4127,44 грн.). Експедитор надає послуги на всій протяжності маршруту. Відомостей, які б документально підтвердили критерій розподілу експедиторських послуг на до/після кордону України, не надано;
- у гр. 20 поданої до митного оформлення МД зазначено, що товар постачається на умовах EXW TR GEBZE. Проте, відповідно до товаросупровідних документів, а саме, у п.п. 1.1 Додатку №2 від 07.08.2024 до Контракту від 01.04.2024 №01/04/2024 умовами поставки зазначено FCA TR GEBZE. Роз`яснень з даного приводу не надано;
- відповідно до п. 1.1 Контракту від 01.04.2024 №01/04/2024 продавець виготовляє та постачає покупцеві скловолокно та іншу композитну продукцію. Товар подано до митного оформлення за посередницьким контрактом, тому незрозуміло, яким чином, враховуючи положення Контракту, продавець виготовляє оцінюваний товар. Роз`яснень з даного приводу не надано;
- відповідно до електронного інвойсу до МД виробником товару зазначено: «Jushi Group Co., Ltd». При цьому, в жодному товаросупровідному документі не зазначено виробника. Вищезазначені розбіжності впливають на рівень митної вартості;
- У гр. 70 «призначення платежу» зазначено лише реквізити контракту від 01.04.2024 №01/04/2024. При цьому, в п. 4.2 Контракту від 01.04.2024 №01/04/2024 вказано,що загальна вартість Контракту розраховується як сума всіх додатків до цього Контракту. Таким чином, неможливо встановити, що оплата здійснена саме по партії товару, яка оформлюється;
- Рахунок на оплату від 13.09.2024 №364 містить відомості щодо вартості експедиційних послуг на території України (3 439,53 грн. не додані до митної вартості товару)(у довідці про транспортно-екпедиційні витрати від 13.09.2024 №364 - на суму 4127,44 грн.). Експедитор надає послуги на всій протяжності маршруту. Відомостей, які б документально підтвердили критерій розподілу експедиторських послуг на до/після кордону України, не надано;
- товар постачається на умовах FCA TR GEBZE. Згідно з умовами FCA продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. При імпорті товарів в Україну на умовах FCA (франко перевізник) до витрат продавця входять: оплата навантажувальних робіт; внутрішні перевезення; експортне мито, митний збір, податки, при цьому, в довідці про транспортно-екпедиційні витрати від 13.09.2024 №364 зазначено, що крім розвантажувальних, і навантажувальні роботи входять у вартість товару. Так, виникає питання щодо достовірності даних, вказаних у довідці про транспортно-екпедиційні витрати від 13.09.2024 №364.
Також в спірних рішеннях зазначено, що: «Згідно ч.2, 3 cт. 53 МКУ та враховуючи положення пп.1 ч.5 cт. 54 МКУ, що позиціонується з положеннями cт. 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів;
договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається (для підтвердження даних щодо виробника товарів, умов поставки та ціни);
рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) (для підтвердження даних щодо виробника товарів, умов поставки та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари);
виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати);
копію митної декларації країни відправлення (для підтвердження даних щодо ціни та деталізації умов поставки);
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товарів та ціни).
Також, відповідно до ч. 6 cm. 53 декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження митної вартості товарів.
Декларантом 20.09.2024 додатково подано:
- листи ТОВ «Оллкомп» від 20.09.2024 №l/25 та №1/26, в якому зазначено, що підприємство надало всі наявні документи та протягом 10 робочих днів додаткові документи надані не будуть, з додатками:
- лист-роз`яснення від 17.09.2024 б/н, нібито від МТ Kompozit (хоча бланк листа різниться з бланком інвойсу від 12.09.2024 № MTALLCOMP202402, що викликає сумніви у достовірності цього листа), в якому вказано, що у комерційному інвойсі №MTALLCOMP202402 наявна помилка стосовно умов поставки товару. Правильним вважати «FCA Gebze. Проте, ця ж помилка продубльована у поданій до митного оформлення МД. При цьому, навіть якщо припустити, що вірнгти умовами поставки потрібно вважати FCA TR Gebze, виникає наступне питання: згідно з умовами FCA продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.
При імпорті товарів в Україну на умовах FCA (франко перевізник) до витрат продавця входять: оплата навантажувальних робіт; внутрішні перевезення; експортне мито, митний збір, податки, при цьому, в довідках про транспортно-експедиційні витрати від 13.09.2024 №364 та №365 зазначено, що крім розвантажувальних, і навантажувальні роботи входять у Так, виникає питання щодо достовірності даних, вказаних у довідці про транспортно-експедиційні витрати від 13.09.2024 №364 та №365;
- лист ТОВ «МАРК МУЛЬТИМОДАЛ УКРАЇНА» від 20.09.2024 б/н не спростовує встановлених розбіжностей стосовно транспортних витрат, оскільки не піддається обчисленню та не відповідає на вищезазначені питання;
- лист від 19.09.2024 №1909/1 про внесення змін до графи: «призначення платежу», який посилається на проформу, що не стосується оцінюваного товару;
- заявка від 10.09.2024 №251 та 251/1 не містять числових значень стосовно ваги вантажу, що, у свою чергу не дозволяє ідентифікувати за перевезення якого саме вантажу зазначено вартість доставки вантажу;
Враховуючи, що додаткові документи не спростовують вищезазначені розбіжності та невідповідності, відповідно до ч. 6 cт. 54 МКУ заявлена митна вартість товарів не може бути визнана митним органом.
Відбулась процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обгрунтованого вибору методу визначення митої вартості товару.
Згідно з положеннями п. 1 cт. 55 митим органом буде здійснено коригування митної вартості товару. В митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому, відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Було обрано метод визначення митної вартості - резервний.
Використовуються у виробництві склонаповнених компаундів. Не призначений для військового використання.». Рівень митної вартості 1,54 USD/кг (1,3826 еuг/кг)
Висновок: подання нової митної декларації за ціною товару, зазначеною в Рішенні про коригування митної вартості.»
Позивач не погоджується із вищевказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та вважає їх такими, що не відповідають вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно з Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МК України (стаття 337 МК України).
Згідно з частиною 1 статті 320 МК, України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).
Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (стаття 51 МК України).
Відповідно до статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частиною п`ятою статті 52 МК України, декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є (частина друга статті 53 МК України): -декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; -зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; -рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); -якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; -за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; -транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; -ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; -якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини третьої статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: -договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; -рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); -рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); -виписку з бухгалтерської документації; -ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; -каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; -копію митної декларації країни відправлення; -висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з ч. 4 статті 53 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).
Згідно з ч.4 статті 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: -здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; -надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; -надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; -випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право (частина п`ята статті 54 МК України): -упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; -у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; -у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; -проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; -звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; -застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: -невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; -неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; - невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; -надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: -обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; -наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; -вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; -обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; -інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами (стаття 57 МК України): -основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); -другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 МК України, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 МК України.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України.
Відповідно до статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: -немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; -щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; -жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; -покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів.
Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Розрахунки згідно із статтею 58 МК України, робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Згідно з частиною десятою статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Відповідно до статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Згідно з статтею 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Так, оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийнято у зв`язку із неможливістю застосування Митницею митної вартості, заявленої декларантом.
Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
При цьому, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між Митницею та Декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 Митного кодексу України).
Згідно з частиною шостою статті 53 МК України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Митниця має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Разом з тим, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не прийнято, що позивачем підтверджено виробника товару CHOPPED STRANDS E6CR13-4.5-508A, а саме, JUSHI EGYPT FOR FIBERGLASS INDUSTRY S.A.E (Єгипет), яка входить до групи компаній корпорації Jushi Group Co., Ltd.
Судом встановлено, що позивачем було подано до Чернівецької митниці Сертифікат якості (походження) Товару від заводу виробника, пакувальний лист, де вказано бренд виробника - JUSHI EGYPT, до якого належить, придбаний позивачем товар.
Також, додатково позивачем було надано Експортну декларацію від виробника Jushi Group Co., Ltd - JUSHI EGYPT FOR FIBERGLASS INDUSTRY S.A.E (Єгипет) - на Постачальника MT Kompozit Kimya Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (м. Стамбул, Туреччина), саме у якого позивачем було придбано Товар.
Суд зазначає, що експортна декларація містить також інформацію по загальній вартості товару від заводу-виробника на MT Kompozit Kimya Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi, що, на переконання суду, є доказом заявленої позивачем митної вартості Товару та спростовує твердження відповідача про незазначення позивачем виробника.
При цьому, суд зауважує, що відповідечем не зазначено, як впливає на митну вартість не зазначення виробника в товаросупроводних документах.
Суд не погоджується з посиланням у спірних рішеннях відповідача на неможливість встановити, що оплата була здійснена саме по партії товару, яка оформлюється, оскільки з матеріалів справи, а саме, листа позивача до ПАТ «Банк Восток» (через який здійснювалась оплата по товару) від 19/09/2024 №1909/1 вбачається, що для здійснення валютного контролю позивачем в банк ПАТ «Банк Восток» були подані усі документи, які перелічені в умовах Контракту № 01/04/2024: Контракт № 01/04/2024, проформа-інвойс № MTALLCOMP202402, Додаток №2, лист з кодом Товару, та які, в свою чергу, підтверджують, що оплата позивачем була здійснена саме по партії Товару. При цьому, на звернення позивача, банком ПАТ «Банк Восток» було додано в призначення платежу номер проформи-інвойсу та Додаток 2.
Також, суд зазначає про помилкове твердження відповідача в оскаржуваних рішеннях та у відзиві про те, що лист до банку від 19.09.2024 №1909/1 про внесення змін до графи: «призначення платежу», який посилається на проформу, не стосується оцінюваного товару».
Зі змісту Проформи № MTALLCOMP202402 вбачається, що вона стосується оціненого товару, що свідчить про передчасність висновків відповідача з цього приводу.
З матеріалів справи встановлено, що під час заповнення декларацій щодо Проформи № MTALLCOMP202402 представником декларанта було допущено механічну помилку. В декларації під кодом 0325 брокер замість правильної дати Проформи № MTALLCOMP202402 (07.08.2024 року) вказав неправильну дату 12.09.2024 року. Правильною слід вважати дату - 07.08.2024 року.
Проформа № MTALLCOMP202402 від 07/08/24 надавалась брокером та додатково позивачем у відповідях на повідомлення відповідача від 19.09.2024 року.
В Проформі-інвойсі та Додатку вказані умови поставки FCA GEBZE.
Суд зауважує, що сума, номер Проформи, умови оплати співпадають.
На думку суду, механічна помилка в документах не може бути підставою для коригування митної вартості.
Щодо вартості експедиційних витрат, то з матеріалів справи вбачається, що позивачем були надані відповідачу пояснення від 20.09.2024 року щодо критеріїв розподілу експедиторських послуг на до/після кордону України.
Встановлено, що Експедиторські послуги були надані Перевізником на території України. У відповідних довідках про транспортно-експедиційні витрати вказано, що навантажувально/розвантажувальні роботи входять у вартість. Товар транспортувався до України двома транспортними засобами.
Відповідачем під час судового розгляду не спростовано достовірність даних, вказаних у довідках про транспортно-експедиційні витрати, та не зазначено, як вартість експедиційних витрат впливає на рівень митної вартості товару.
Щодо заповнення графи 20 в деклараціях (умови поставки), то суд зазначає, що Умови FCA TR GEBZE підтверджені товаросупровідними документами, які були подані під час митного оформлення, та які долучені до матеріалів справи. Суд зазначає, що товаросупровідні документи містять умови поставки FCA TR GEBZE, що відповідає фактичним обставинам справи.
При цьому, в поданих на оформлення митних деклараціях вказано в графі 20 декларацій умови поставки cаме FCA TR GEBZE, а не EXW TR GEBZE, як в своєму відзиві зазначає відповідач.
Слід зазанчити, що технічні помилки в документах не впливають на реальну митну вартість товару. Всі витрати на транспортування позивачем документально підтверджені та не спростовані відповідачем.
Позивачем було надано всі витребувані документи відповідачу як при оформленні товарів, так і додатково у відповідь на повідомлення відповідача від 19.09.2024 року № 1032063 та № 1032066. При цьому, суд зазначає, що посилання відповідача на митну декларацію країни відправлення є безпідставними, оскільки така не є документом, що відповідно до приписів частини першої статті 53 Митного кодексу України, підтверджує митну вартість товарів.
Суд зазначає, що під час судового розгляду відповідачем не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності достатні документи, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору.
Суд зауважує, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Так, у Верховним Судом у постанові 28.02.2024р. у справі 815/6793/17 зауважено, що оскільки декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей, касаційна скарга митниці не підлягає задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанції є правомірними.
Послідовною є судова практика Верховного суду і щодо вимог до оформлення рішень митниці. У постановах від 21.02.2024р. у справі 815/5772/17, від 28.02.2024р. у справі 815/5827/17 Верховний Суд, з посиланням на пункти 2, 5 частини 2 статті 55 МК України, зауважив, що письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, інформацію яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також містити обґрунтування скоригованого числового значення митної вартості товарів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Крім того, у рішенні про коригування митної вартості митниця має зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обгрунтовувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити, які саме документи можуть усунути сумніви.
Отже, у ході судового розгляду справи суд доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд вважає, що позивачем доведено факт подання достатніх відомостей для застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, а відповідачем безпідставно обрано другорядний (резервний) метод.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.
З урахуванням наведених вище норм законодавства та встановлених обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЛКОМП» до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати картки відмови Чернівецької митниці в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2024/001443 та № UA408020/2024/001444 від 20.09.2024 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЛКОМП» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6762,44 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник