Справа № 520/31041/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 р. Справа № 520/31041/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці як відокремлений підрозділ Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, по справі № 520/31041/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТІ»

до Харківської митниці як відокремлений підрозділ Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТІ" (надалі по тексту позивач, ТОВ "АРТІ") звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці Державної митної служби України (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000540/2 від 03.10.2023;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000567 від 03.10.2023;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Харківської митниці Державної митної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТІ» понесені судові витрати по справі, зокрема, витрати на правничу (правову) допомогу адвоката у сумі 10 000 гривень 00 копійок та суму сплаченого судового збору - 5 368 гривень 00 копійок.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" (вул. Пушкінська, буд. 61, літ. Д-1,м. Харків,61024, ) до Харківської митниці Державної митної служби України (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000540/2 від 03.10.2023.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000567 від 03.10.2023.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Державної митної служби () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТІ» () сплачений судовий збір у сумі 5 368 (п`ять тисяч триста шісдесят вісім гривень 00 копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Державної митної служби () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТІ» () витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 (три тисячі гривень 00 копійок).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року по справі № 520/31041/23 та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову ТОВ «АРТІ».

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу Харківської митниці Державної митної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі № 520/31041/23 залишити без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року у справі № 520/31041/23 залишити без змін.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, яка відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін та вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та "PENGLAI LINGE RUBBER AND PLASTIC PRODUCTS CO., LTD" (Китай), було укладено контракт №ARLIN-2020 від 10.08.2020 року, предметом якого є гумові рукави та/або ПВХ трубки в кількості та асортименті згідно інвойсу та/або інвойс-проформі, які є невід`ємною частиною цього контракту (а.с. 46-51).

Відповідно до проформи-інвойсу від 20.06.2023 року до контракту сторони погодили асортимент, кількість та вартість товару (а.с. 29).

03.10.2023 з метою митного оформлення товару позивач подав митну декларацію №23UA21U8, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору на заявлений до декларування товар № 2: «Рукава з вулканізованої незатверділої гуми… код товару », що надійшов на адресу ТОВ «АРТІ» за зовнішньоекономічним контрактом з PENGLAI LINGE RUBBER AND PLASTIC PRODUCTS CO, LTD, NO.1, KUNMING ROAD LIUJAGOU TOWN, PENGLAI CITY, SHANDONG PROVINCE, CHINA. (а.с. 25-27).

Для митного оформлення товару декларант вказав митну вартість 52535,84 долари США.

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: - за кодом 0271 - пакувальний лист (Packing list) від 21.07.2023 № LG20230425; - за кодом 0325 - рахунок-проформа (Proforma invoice) від 20.06.2023 № LG20230425; - за кодом 0380 - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 21.07.2023 № LG20230425; - за кодом 0705 - коносамент (Bill of lading) від 27.07.2023 № ZH230700162; - за кодом 0730 - автотранспортна накладна (Road consignment note) від 27.09.2023 № 6210; - за кодом 0861 - сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) від 02.08.2023 № C70016; - за кодом 3001 - банківський платіжний документ, що стосується товару від 03.08.2023 б/н; - за кодом 3004 - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, транспортний рахунок від 27.09.2023 № 3601; - за кодом 3007 - документ, що підтверджує вартість перевезення товару, довідка про транспортні та складські витрати від 27.09.2023 б/н; - за кодом 3014 - прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 20.04.2023 б/н; - за кодом 3021 - розрахунок ціни (калькуляція) від 21.07.2023 б/н; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода № 1 від 26.12.2022; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода № 2 від 11.05.2023; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода № 3 від 03.07.2023; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода № 4 від 03.07.2022; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода № 5 від 22.07.2023; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), специфікація № 18 від 06.05.2023; - за кодом 4104 - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 10.08.2020 № ARLIN-2020; - за кодом 4207 - договір про надання послуг митного брокера від 25.09.2023 № 50; - за кодом 4301 - договір (контракт) про перевезення від 02.05.2022 № 020522-15/1; - за кодом 4301 - договір (контракт) про перевезення від 04.01.2018 № 204018-118; - за кодом 5520 - заява декларанта або уповноваженої ним особи в вигляді внесення коду до митної декларації про те, що товари, які декларуються, не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю, б/н від 03.10.2023; - за кодом 9000 - інші некласифіковані документи, переклад інвойсу від 21.07.2023 № LG20230425; - за кодом 9000 - інші некласифіковані документи, переклад калькуляції від 21.07.2023 б/н; - за кодом 9000 - інші некласифіковані документи, переклад прайс-листа від 20.04.2023б/н; - за кодом 9000 - інші некласифіковані документи, переклад проформи-інвойсу від 20.06.2023 № LG2; - за кодом 9610 - копія митної декларації країни відправлення № 00001311 від 24.07.2023.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.

На запит митного органу, позивач повідомив що не має можливості надати додаткові документи.

03.10.2023 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000567 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000540/2 від 03.10.2023.(а.с 81-85).

Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України оформивши товар за митною декларацією: UA807200/2023/000567 від 03.10.2023 та додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом та митною вартістю, визначеною митним органом у розмірі. 36 641,63 грн.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України, приходить до висновку, що такі рішення прийнято незаконно, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що між позивачем та "PENGLAI LINGE RUBBER AND PLASTIC PRODUCTS CO, LTD" (Китай) було укладено контракт №ARLIN-2020 від 10.08.2020 року предметом якого є гумові рукави та/або ПВХ трубки.

03.10.2023 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТІ» (код 25185087) була подана до митного контролю та митного оформлення електронна митна декларація (далі ЕМД) № 23UA21U8 на товар №1 та № 2: «Рукава з вулканізованої незатверділої гуми...», що надійшов на адресу ТОВ «АРТІ» за зовнішньоекономічним контрактом з PENGLAI LINGE RUBBER AND PLASTIC PRODUCTS CO, LTD, CHINA, згідно якої декларантом було застосовано метод визначення митної вартості товару, що імпортується, за ціною договору (контракту), а саме: ціну товару №1 вказано у розмірі 52535,84 дол. США, ціну товару №2 вказано у розмірі 11892,06 дол. США.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч. 1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування(ч.2 ст. 53 МК України).

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи.

Відповідно до графи 44 поданої МД позивачем надано: - за кодом 0271 - пакувальний лист (Packing list) від 21.07.2023 № LG20230425; - за кодом 0325 - рахунок-проформа (Proforma invoice) від 20.06.2023 № LG20230425; - за кодом 0380 - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 21.07.2023 № LG20230425; - за кодом 0705 - коносамент (Bill of lading) від 27.07.2023 № ZH230700162; - за кодом 0730 - автотранспортна накладна (Road consignment note) від 27.09.2023 № 6210; - за кодом 0861 - сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) від 02.08.2023 № C70016; - за кодом 3001 - банківський платіжний документ, що стосується товару від 03.08.2023 б/н; - за кодом 3004 - рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, транспортний рахунок від 27.09.2023 № 3601; - за кодом 3007 - документ, що підтверджує вартість перевезення товару, довідка про транспортні та складські витрати від 27.09.2023 б/н; - за кодом 3014 - прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 20.04.2023 б/н; - за кодом 3021 - розрахунок ціни (калькуляція) від 21.07.2023 б/н; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода № 1 від 26.12.2022; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода № 2 від 11.05.2023; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода № 3 від 03.07.2023; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода № 4 від 03.07.2022; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), додаткова угода № 5 від 22.07.2023; - за кодом 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), специфікація № 18 від 06.05.2023; - за кодом 4104 - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 10.08.2020 № ARLIN-2020; - за кодом 4207 - договір про надання послуг митного брокера від 25.09.2023 № 50; - за кодом 4301 - договір (контракт) про перевезення від 02.05.2022 № 020522-15/1; - за кодом 4301 - договір (контракт) про перевезення від 04.01.2018 № 204018-118; - за кодом 5520 - заява декларанта або уповноваженої ним особи в вигляді внесення коду до митної декларації про те, що товари, які декларуються, не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю, б/н від 03.10.2023; - за кодом 9000 - інші некласифіковані документи, переклад інвойсу від 21.07.2023 № LG20230425; - за кодом 9000 - інші некласифіковані документи, переклад калькуляції від 21.07.2023 б/н; - за кодом 9000 - інші некласифіковані документи, переклад прайс-листа від 20.04.2023б/н; - за кодом 9000 - інші некласифіковані документи, переклад проформи-інвойсу від 20.06.2023 № LG2; - за кодом 9610 - копія митної декларації країни відправлення № 00001311 від 24.07.2023.

Таким чином, декларантом позивача було надано всі документи в підтвердження заявленої митної вартості товару, передбачені ч.2 ст. 53 МК України.

Проте, митний орган, не погодившись з заявленою декларантом митною вартістю товару №2, прийняв рішення про коригування митної вартості товару №UA807000/2023/000540/2 від 03.10.2023 року за другорядним (резервним) методом.

Відповідно до ч.1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товару виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару.

Митний орган, посилаючись на те, що в поданих документах містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, передбачені ч.3 ст. 53 МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товару №UA807000/2023/000540/2 від 03.10.2023 року у відношенні товару №2.

Проте, колегія суддів вважає рішення про коригування митної вартості товару №UA807000/2023/000540/2 від 03.10.2023 року незаконним, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

З матеріалів справи слідує, що прийняттю оспорюваного рішення про коригування митної вартості товару №2 передувала процедура витребування додаткових документів шляхом направлення декларанту повідомлення від 03.10.2023 року.

Згідно вказаного повідомлення митним органом у декларанта в підтвердження заявленої митної вартості товару №2 було витребувано додаткові документи, передбачені ч.3 ст. 53 МК України.

В обгрунтування таких дій відповідач зазначає, що декларантом під час митного оформлення товару №2 митну вартість не підтверджено в повній мірі документально, документи, що були подані декларантом в підтвердження митної вартості разом з МД не містять всіх відомостей, що підтверджують митну вартість товару №2.

Отже, як зазначає відповідач, підставою для витребування додаткових документів була наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до п.2 ч.4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Отже, у разі невизнання митним органом заявленої митної вартості товару декларант письмово повідомляється про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана.

Між тим, надіслане декларанту електронне повідомлення не містить обгрунтованих відомостей про причини, за яких заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана, в повідомленні не зазначено, які саме документи, визначені ч.2 ст. 53 МК України, подані декларантом під час митного оформлення товару в підтвердження митної вартості товару, містили неповні відомості щодо митної вартості товару та яких документів, визначених ч.2 ст. 53 МК України, не вистачало для визнання заявленої митної вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обгрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Проте, колегія суддів зазначає, що електронне повідомлення відповідача не містить обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, тобто, не наведено, які недоліки в поданих документах, визначених ч.2 ст. 53 МК України, або їх відсутність стали підставою для відмови у митному оформленні за митною вартістю зазначеною декларантом позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що жоден нормативно-правовий документ не зобов`язує митний орган у запиті на надання додаткових документів зазначати, які саме розбіжності були виявлені посадовою особою митного органу під час аналізу документів, поданих до митного оформлення колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки у відповідності до п.2 ч.4 ст. 54 МК України декларант письмово повідомляється про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана, а отже митний орган зазначає, які саме документи, визначені ч.2 ст. 53 МК України, подані декларантом під час митного оформлення товару в підтвердження митної вартості товару, містили неповні відомості щодо митної вартості товару та яких документів, визначених ч.2 ст. 53 МК України, не вистачало для визнання заявленої митної вартості товару.

Харківською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації (транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо);

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, колегія суддів зазначає, що витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 15 лютого 2024 року по справі № 815/5838/17.

Листами від 03.10.2023 року №1/10 та №2/10 позивач повідомив митницю про відсутність можливості надати додаткові документи.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару №2 були наступні висновки: - відсутній переклад митної декларації країни відправлення, що суперечить вимогам ст. 254 МКУ;- транспортний рахунок на оплату від 27.09.2023 № 3601 та довідка про транспортні та складські витрати від 27.09.2023 №2709-1 надано від особи, яка не є перевізником, згідно CMR 6210, наданого до митного оформлення, де перевізником зазначено іншу особу;- декларантом не доведено правильність розподілу транспортних витрат: в наданому рахунку на оплату транспортних послуг від 27.09.2023 № 3601 відсутня інформація щодо вартості експедиторських витрат за межами митної території України, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; - прайс-лист не містить термінів дії;- під кодом 0705 (за номером ZH230700162) не відскановано та не прикріплено документ до гр. 44;- відсутня заявка до договору про транспортно-ескпедиторські послуги від 04.01.2018 №204018-118;- відсутній договір про надання транспортно-експедиторських послуг з особою, вказаною в CMR 6210, що наданий до митного оформлення;- відсутній коносамент, що суперечить умовам п. 4.4.2 Контракту від 10.08.2020 №ARLIN-2020, а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст.53 МКУ.

Зазначені обставини, на думку відповідача, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта додаткові документи та відомості.

Щодо посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару №2 через надання позивачем до митниці митної декларації країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ колегія суддів зазначає таке.

Відповідач вказує, що у зв`язку з неподанням перекладу митної декларації країни відправлення неможливо встановити відправника, одержувача товару, інші важливі відомості.

Колегія суддів зазначає, що митна декларація країни відправлення не відноситься до переліку документів, визначених ч.2 ст. 53 МК України, які підтверджують митну вартість товару, а може бути витребувана як додатковий документ відповідно до ч.3 ст. 53 МК України.

Відповідачем було витребувано митну декларацію країни відправлення з перекладом відповідно до ст.254 МК України.

Відповідно до ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

З аналізу наведеної норми слідує, що переклад документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, українською мовою або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування надається на вимогу митного органу у разі якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Відтак, вимога митного органу про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.

Проте, з матеріалів справи слідує, що позивач разом з МД № 23UA21U8 від 03.10.2023 надав відповідачу документи, що містили інформацію про відправника (експортера) товару та його отримувача, а саме: коносамент № ZH230700162 від 27.07.2023 де у графі «Shipper» (Вантажовідправник) зазначено Penglai Linge Rubber and Plastic Products Co. Ltd, а у графі «Сonsignee of order» (Вантажоодержувач) зазначено LLC Arti., сертифікат про походження товару № С70016 від 02.08.2023 де у графі «Exporter» (Експортер) зазначено Penglai Linge Rubber and Plastic Products Co. Ltd, а у графі «Consignee» (Одержувач) зазначено Сompany with limited liability «Arti», міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) № 6210 від 27.09.2023 де у графі «1. Відправник» зазначено Penglai Linge Rubber and Plastic Products Co.Ltd, а у графі «2. Отримувач» зазначено LLC «Arti».

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач мав можливість перевірити інформацію про відправника товару та його одержувача з наданих позивачем до митної декларації документів.

Таким чином, посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару №2 через надання позивачем до митниці митної декларації країни відправлення без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до вимог статті 254 МКУ, є безпідставним.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі, в обгрунтування правомірності рішення про коригування митної вартості товару, на висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 17.02.2022 по справі №520/4051/19, що однією з підстав для прийняття оскаржуваних рішень слугувала відсутність перекладу митної декларації країни відправлення в зв`язку з чим відповідач не міг встановити відправника, одержувача товару, інші важливі відомості, колегія суддів до уваги не бере, оскільки у справі №520/4051/19 правомірним було визнано рішення контролюючого органу через те, що надані декларантом документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а підтвердити вартість товару на підставі додатково наданих документів, зокрема митною декларацією країни відправлення без перекладу, було неможливим, тоді як у справі за позовом ТОВ «АРТІ» позивачем надано документи, що містять інформацію про відправника товару та його отримувача, а отже витребування перекладу митної декларації країни відправлення є безпідставним.

Посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару №2 через надання позивачем рахунку на оплату від 27.09.2023 № 3601 у якому відсутня інформація щодо вартості транспортних послуг за межами митної території України, що свідчить про можливість не додання всіх складових до розрахунку митної вартості товару колегія суддів до уваги не бере та зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що товар поставлявся на умовах «FOB».

Умови постачання «FOB», згідно «Інкотермс 2010», передбачають, зокрема, що покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження та сплатити всі витрати, пов`язані з товаром, із моменту його переходу через поручні судна в названому порту відвантаження.

Враховуючи умови поставки «FОВ», відповідно до положень ч.10 ст.58 МК України, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України є складовою митної вартості товару, яка повинна при розрахунку митної вартості товару додаватись до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (п.5 ч.10 ст.58 МК України).

З матеріалів справи слідує, що до митного оформлення товару позивачем було надано договір (контракт) про перевезення № 204018-118 від 04.01.2018, за яким виконавцем є ТОВ «ХІЛІДОМ ЛОГІСТІКС», а замовником - позивач.

Відповідно до рахунку на оплату від 27.09.2023 № 3601, наданого ТОВ «ХІЛІДОМ ЛОГІСТІКС», загальна вартість наданих транспортно-експедиційних послуг за межами України (послуги № 1-4) складає 180 939,20 грн., без ПДВ, зокрема:

Послуга № 1. Морський фрахт за межами митної території України: Циндао, Китай - Констанца, Румунія, вартістю 91 611,20 грн.

Послуга № 2. Навантажувально-розвантажувальні роботи за межами території України, вартістю 36 127,32 грн.

Послуга № 3. Оформлення транзитної ВМД за межами митної території України, вартістю 8 200,68 грн.

Послуга № 4. Міжнародні транспортні послуги за маршрутом м. Констанца (Румунія) - м/п Орлівка (Україна), вартість 45 000,00 грн.

Вартість зазначених послуг була належним чином відображена і врахована під час формування митної вартості товару.

Так, наказом Міністерства фінансів України № 651 від 30.05.2012 затверджено Порядок заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа (далі - Порядок заповнення митних декларацій). Відповідно до цього Порядку у МД на імпорт товарів у графі 12 «Відомості про вартість» зазначається у валюті України сума наведених у графах 45 ЄАД і додаткових аркушів митних вартостей задекларованих товарів.

У МД на імпорт у графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» у лівому підрозділі наводиться відповідно до класифікації валют літерний код валюти, у якій складено рахунки-фактури (інвойси) або інші документи, які визначають вартість товару.

У правому підрозділі графи зазначається сума наведених у графах 42 ЄАД і додаткових аркушів МД фактурних вартостей задекларованих товарів у валюті, код якої зазначений у лівому підрозділі графи (або сума фактурних вартостей за ЄАД і аркушами специфікації).

У МД на імпорт у графі 42 «Ціна товару» з точністю до чотирьох знаків у дробовій частині наводиться фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

У МД на імпорт у графі 45 «Коригування» зазначається у валюті України митна вартість товару, визначена Декларантом самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом.

З матеріалів справи слідує, що у графі 12 МД № 23UA21U8 від 03.10.2023 позивач зазначив, що митна вартість імпортованих товарів станом на момент подачі МД складає 2 536 977,30 грн. У графі 22 зазначено, що вартість товару становить 64 427,90 дол. США. У графі 23 зазначено встановлений Національним банком України курс долару США до гривні станом на 03.10.2023 (момент подачі МД) - 36,5686.

Позивачем було включено вартість усіх експедиторських послуг до державного кордону України у розмірі 180 939,20 грн, що підтверджується наступним розрахунком:

Товар №1: Курс валюти - 36,5686; Вартість товару у USD 52535,84; Вартість товару у грн. 1921162,12 грн.; Коригування 2056998,54; Різниця між коригуванням та вартістю товару в грн. 135836,42.

Товар №2: Курс валюти - 36,5686; Вартість товару у USD 11892,006; Вартість товару у грн. 434875,98 грн.; Коригування 479978,76; Різниця між коригуванням та вартістю товару в грн. 45102,78.

Всього: Вартість товару у USD 64427,90; Вартість товару у грн. 2356038,10 грн.; Коригування 2536977,30; Різниця між коригуванням та вартістю товару в грн. 180939,20.

При цьому, транспортні витрати по маршруту Циндао, Китай-Констанца, Румунія-м/п Орлівка (Україна) також підтверджуються наданою позивачем до митної декларації довідкою про транспортно-експедиційні витрати № 2709-1 від 27.09.2023, яка містить інформацію щодо вартості транспортних послуг за межами митної території України, при цьому у довідці вказано, що страхування товару не здійснювалося.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що витрати понесені позивачем за межами митної території України, були включені до митної вартості товару №2, а тому вказані твердження відповідача є необґрунтованими.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що вартість усіх експедиторських послуг до державного кордону України у розмірі 180 939,20 грн стосується товарів № 1 і № 2 разом, однак позивачем не було доведено розрахунок транспортних витрат на товар № 2 відповідно якого було складено рішення про коригування митної вартості товару колегія суддів вважає безпідставними, оскільки товари № 1 і № 2 разом доставлялися на митну територію України експедитором ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» згідно договору № 204018-118 від 04.01.2018, на підставі якого було надано до митного оформлення товару рахунок на оплату від 27.09.2023 № 3601 та довідку про транспортні та складські витрати від 27.09.2023 №2709-1.

Посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через те, що транспортний рахунок на оплату від 27.09.2023 № 3601 та довідку про транспортні та складські витрати від 27.09.2023 №2709-1 надано від особи, яка не є перевізником, згідно CMR 6210, наданого до митного оформлення, де перевізником зазначено іншу особу колегія суддів до уваги не бере та зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 204018-118 від 04.01.2018, укладеного між позивачем та ТОВ «ХІЛІДОМ ЛОГІСТІКС», виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень.

Відповідно до пп. 2.1.1. п. 2.1. договору виконавець за дорученням замовника, організовує перевезення вантажів замовника морським, залізничним, автомобільним, авіаційним транспортом, включаючи організацію перевалки і зберігання вантажів і контейнерів та інші операції, необхідні для виконання доручення замовника.

Згідно пп. 2.1.2. п. 2.1. договору виконавець укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів. За рахунок коштів замовників, проводить розрахунки з ними, оплачує збори та інші обов`язкові платежі.

На виконання своїх зобов`язань за договором № 204018-118 від 04.01.2018 ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» залучило до перевезення товару ТОВ «ТРАНСКОНТЕЙНЕРСЕРВІС» відповідно до договору про перевезення № 020522-15/1 від 02.05.2022.

В підтвердження транспортних послуг позивачем надано рахунок на оплату від 27.09.2023 № 3601 та довідку про транспортні та складські витрати від 27.09.2023 №2709-1, складені ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» (експедитором за договором № 204018-118 від 04.01.2018) на адресу позивача.

Враховуючи те, що організатором перевезення вантажу за умовами договору № 204018-118 від 04.01.2018 року є ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС», яке і склало рахунок на оплату від 27.09.2023 № 3601, а перевізником вантажу за умовами договору № 020522-15/1 від 02.05.2022 було ТОВ «ТРАНСКОНТЕЙНЕРСЕРВІС», зазначене у CMR 6210, то посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через те, що рахунок щодо транспортних витрат надано від особи яка безпосередньо не транспортувала товар виходячи з наданої CMR 6210 колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про ненадання позивачем документів на транспортний засіб, зазначений у графі 21: NOVIODUNUM1 на території Румунії, що свідчить про наявність підстав для коригування митної вартості товару №2 колегія суддів до уваги не бере, оскільки з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що останнє з наведених підстав не приймалося.

Посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через відсутність строку дії у прайс-листі від 29.09.2021, колегія суддів зазначає наступне.

Так, до переліку додаткових документів, визначених частиною 3 статті 53 МК України, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

При цьому, прайс-лист є документом довільної форми й чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд; наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів) сама по собі не може свідчити про заниження митної вартості товарів.

Аналогічний за змістом висновок зазначено Верховним Судом у постанові від 08.12.2022 у справі № 420/2792/19.

У постанові від 23.10.2020 у справі № 810/690/17 Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лис - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс- лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

За таких підстав посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через відсутність строку дії у прайс-листі колегія суддів вважає необґрунтованими.

Посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через те, що під кодом 0705 (за номером ZH230700162) не відскановано та не прикріплено документ до гр. 44 МД, відсутній договір про надання транспортно-експедиторських послуг з особою, вказаною в CMR 6210, що наданий до митного оформлення, відсутній коносамент, що суперечить умовам п. 4.4.2 Контракту від 10.08.2020 №ARLIN-2020 колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на таке.

Під кодом 0705 до гр. 44 МД зазначено коносамент № ZH230700162 від 27.07.2023.

Відповідно до п. 4.4. контракту від 10.08.2020 № ARLIN-2020 після поставки, а також сплати імпортером балансової вартості за товар, постачальник за свій рахунок зобов`язаний надіслати імпортеру упродовж 10 днів за допомогою кур`єрської служби доставки наступні документи, зокрема, 4.4.2. коносамент - 3 оригінали.

Колегія суддів зазначає, що коносамент є документом, що підтверджує факт завантаження товару на судно та перехід усіх ризиків від продавця до покупця (його перевізника) відповідно до умов FOB, Інкотерме-2010 і ніяк не впливає на формування фактурної (митної) вартості товару.

Коносамент не є обов`язковим документом в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України, та був наданий позивачем митному органу за власним бажанням, що підтверджується повідомленням від 03.10.2023 із ідентифікатором № -218-N196.

Крім того, відповідач підтвердив факт отримання коносамента (Bill of lading) № ZH230700162 від 27.07.2023 у оскаржуваній картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Також, договір про перевезення № 020522-15/1 від 02.05.2022, укладений на виконання договору № 204018-118 від 04.01.2018 ТОВ між «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» та ТОВ «ТРАНСКОНТЕЙНЕРСЕРВІС», було надано позивачем разом з МД, про що свідчить гр.44.

Також, відповідач підтвердив факт отримання договору про перевезення № 020522-15/1 від 02.05.2022 у оскаржуваній картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

За таких підстав, на момент прийняття оскаржуваного рішення у відповідача був наявний коносамент за номером ZH230700162 та договір про перевезення № 020522-15/1 від 02.05.2022, що свідчить про необґрунтованість вказаних доводів.

Посилання відповідача про неможливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товару через відсутність заявки до договору про транспортно-ескпедиторські послуги від 04.01.2018 №204018-118 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки заявка не відноситься до переліку документів, визначених ч.2 ст.53 МК України, що надаються декларантом в підтвердження митної вартості товару.

Контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що спрацювання ризиків свідчить про наявність обгрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів колегія суддів до уваги не бере, оскільки відповідно до позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 19.02.2019 р. по справі №805/2713/16-а спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в частині наявних відомостей щодо прийнятих митним органом рішень про коригування митної вартості товару стосовно того ж декларанта у Автоматизованій системі аналізу та управління ризиками (АСАУР), колегія суддів зазначає, що відомості з АСАУР носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару, що узгоджується з висновками Верховного Суду наведеними у постанові від 25 серпня 2023 року по справі № 810/693/17.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи оспорюване рішення про коригування митної вартості товару митницею не було дотримано вимог МК України, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за №883/21195, у графі 33 рішення про коригування митної вартості зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);невірно проведений розрахунок митної вартості;невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що підставою для визначення митної вартості спірного товару за резервним методом була інформація наявна в митному органі за фактами митних оформлень.

Так, відповідачем було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів у максимально наближений час є більшим (МД №UA 209230/2023/78801 від 25.07.2023 року) і становить: товар № 2 2,82 дол.США/кг ніж задекларований позивачем рівень митної вартості 2,041 дол.США/кг.

Відповідачем у рішенні вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості.

Проте, у рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні відомості про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

Отже, колегія суддів зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості товару відсутні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості спірного товару прийнято з порушенням митного законодавства.

За таких обставин, рішення про коригування митної вартості товару за змістом є незаконним.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду, наведені у постановах від 04.08.2021 року по справі №520/3421/19 та №520/4787/19 в обгрунтування доводів про те, що наявність у ЄАІС ДФС інформації про митну вартість подібних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості колегія суддів до уваги не бере, оскільки такі висновки Верховним Судом зроблені через наявність розбіжностей у документах, визначених ч.2 ст. 53 МК України, тоді як у справі за позовом ТОВ «АРТІ» такі розбіжності відповідачем не доведено.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 13.01.2021 по справі 805/2942/16-а в обгрунтування доводів про те, що спрацювання профілю ризику в системі АСАУР може свідчити про наявність сумніву у достовірності та правильності обрахування заявленої митної вартості товару та витребування додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, колегія суддів до уваги не бере, оскільки у вказаній справі Верховний Суд дійшов такого висновку через відсутність у декларанта всіх складових митної вартості товару, що не відповідає обставинам справи за позовом ТОВ «АРТІ».

Доводи апеляційної скарги про наявність у відповідача підстав для коригування митної вартості товару №2 через розбіжності у наданих позивачем документах, оскільки у рахунку на оплату від 27.09.2023 № 3601 та довідці про транспортні та складські витрати від 27.09.2023 № 2709-1 надано від ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» зазначено вартість морського фрахту за маршрутом Циндао, Китай Констанца,Румунія, однак у інвойсі від 21.07.2023 № LG20230425 вказано географічні пункти поставки товару: з порту Циндао, Китай до порту Гданськ, Польща колегія суддів до уваги не бере, оскільки з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що останнє з наведених підстав не приймалося.

Також, доводи митного органу про те, що відсутність договору про надання транспортно-ескпедиторських послуг з особою, вказаною в CMR 6210, а саме - MEDROM LOGITICS S.R.L. CONSTANTA SUD AGIGEA 17 свідчить про наявність підстав для коригування митної вартості товару №2 колегія суддів до уваги не бере оскільки з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що останнє з наведених підстав не приймалося.

Доводи апеляційної скарги про те, що до митного оформлення на підтвердження понесених транспортних витрат декларантом не надано заявку до договору про транспортно-експедиторські послуги від 04.01.2018 № 204018-118, акт виконаних робіт, банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури колегія суддів також відхиляє, оскільки позивачем надано до митного оформлення товару рахунок на оплату від 27.09.2023 № 3601 та довідку про транспортні та складські витрати від 27.09.2023 №2709-1, що містять інформацію про вартість перевезення товару, щодо не надання інших документів, про які вказує відповідач, то згідно ч.2 ст. 53 МК України такі документи не включені в перелік документів, що повинні підтверджувати митну вартість товару, крім того в рамках цієї справи реальність договору транспортного експедирування не є предметом дослідження.

Доводи апеляційної скарги про те, що до митного оформлення на підтвердження понесених транспортних витрат декларантом не надано платіжні документи, які свідчили б про оплату послуг з перевезення відповідно до договору № 020522-15/1 від 02.05.2022, укладеного між ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» та ТОВ «ТРАНСКОНТЕЙНЕРСЕРВІС» колегія суддів відхиляє, оскільки яким чином Експедитор (ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС») виконує власні зобов`язання за договором про надання послуг з перевезення № 020522-15/1 від 02.05.2022 року не стосується позивача, адже зобов`язання позивача за договором від 04.01.2018 № 204018-118 - прийняти та оплатити послуги з організації перевезення товару.

Доводи апеляційної скарги про те, що до митного органу не надано належний банківський платіжний документ, що підтверджує оплату морського фрахту, передбачений умовами коносаменту № ZH230700162 від 27.07.2023 колегія суддів до уваги не бере та зазначає, що відповідно до п. 3.3. договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 204018-118 від 04.01.2018 оплата робіт та послуг здійснюється замовником протягом 14 календарних днів з часу пред`явлення рахунку. На момент подання митної декларації - 03.10.2023 термін оплати за рахунком від 27.09.2023 № 3601, виставленим ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС», ще не настав, тому до митного оформлення і не подавався відповідний банківський платіжний документ, оскільки такий був відсутній.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, відповідачем не виконано обов`язок покладений приписами вказаної статті та не доведено правомірності оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування рішення про коригування митної вартості товару №2.

Відповідно до ч.12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Враховуючи, що картка відмови у прийнятті митної декларації відповідачем заповнена у зв`язку з прийняттям оспорюваного рішення про коригування митної вартості товарів, яке є незаконним, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Доводи апеляційної скарги про те, що вимога позивача про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000567 від 03.10.2023 є неналежним та неправильним способом захисту прав позивача, оскільки скасування оскаржуваної картки відмови не поновлюватиме митну декларацію, за якою було вперше заявлено до митного оформлення товар позивача, бо цей товар вже оформлено у митному відношенні та випущено у вільний обіг за іншою митною декларацією колегія суддів до уваги не бере, оскільки картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000567 від 03.10.2023 є рішенням суб`єкта владних повноважень, прийнята на підставі рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000540/2 від 03.10.2023, яке судом визнано протиправним.

При цьому, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 23.07.2021 у справі № 820/3979/17, оскаржена в судовому порядку картка відмови носить похідний характер від прийнятих рішень про коригування митної вартості, а тому вимога про визнання її протиправною є правомірною та обґрунтованою.

Позивач не позбавлений права на оскарження рішення про коригування та картки відмови, а тому декларування товарів за новою декларацією та подальший випуск їх у вільний обіг не позбавляє позивача права на захист його порушеного права, у т. ч. й через винесення картки відмови в цій справі, незалежно від застосованого ним способу випуску товару у вільний обіг.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.02.2020 по справі №320/3053/19, що вимога про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є однією позовною вимогою, оскільки скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права права оформити товар за заявленою ним митною вартістю колегія суддів до уваги не бере, оскільки такі висновки зроблені Верховним Судом для визначення розміру судового збору, що підлягав сплаті у справі.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000540/2 від 03.10.2023 та картки відмови № UA807200/2023/000567 від 03.10.2023, прийняті відповідачем.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці як відокремлений підрозділ Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 по справі № 520/31041/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Л.В. Любчич