Справа № 280/11266/24
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

23 грудня 2024 року Справа № 280/11266/24 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., перевіривши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» (69011, м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 36, )

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення на ув`язненого дисциплінарного стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» (далі відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № 170 від 23.05.2022 про накладення на ув`язненого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Ухвалою суду від 10.12.2024 позовну заяву залишено без руху на підставі ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та позивачу наданий строк 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання позивачем суду: обґрунтованого пояснення щодо причин пропуску строку звернення до суду або заяви про поновлення цього строку; належним чином завірені копії документів, що підтверджують поважність пропуску строку на звернення до суду з позовом; позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України із уточненням адреси місця проживання чи перебування позивача, а також доказів направлення її іншим учасникам справи; належним чином завірених копій документів, що підтверджують адміністративну процесуальну правосуб`єктність позивача то довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем 18.12.2024 надано до суду заяву (вх. №57991) про усунення недоліків.

Дослідивши матеріали позовної заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначено КАС України, ч. 1 ст. 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Приписами ч. 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частинами 1, 2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що адміністративний позов містить позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування рішення постанови начальника Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» № 170 від 23.05.2022. З даним позовом позивач звернувся до суду лише 04.12.2024 (дата формування документа в системі «Електронний суд»), тобто із пропуском 6-місячного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 240/12017/19 від 31.03.2021.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку позивач зазначає, що з моменту взяття під варту (08.07.2021) по теперішній час перебуває в місцях позбавлення волі, не маю юридичної освіти. 24.02.2022 почалося повномасштабне військове вторгнення на Україну військ російської федерації. Вказує, що в Україні або окремих її місцевостях було введено воєнний стан, будь-який зв`язок з його захисником було втрачено, а тому не мав змоги раніше реалізувати своє право на захист порушених, невизнаних або оспорених прав, свобод чи моїх інтересів. Стверджує, що про зазначені обставини накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 стало відомо під час підготовки документів для умовно-дострокового звільнення, а саме у період з серпня 2024 року. Зауважує, що на комісії по розгляду справи щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани не був присутнім, оскільки не знав про наявність такої справи взагалі, будь-яких документів, в тому числі постанови про накладення дисциплінарного стягнення та/або її копій, по даному стягненню до серпня 2024 року не отримував та не був ознайомлений з її змістом. Про дане дисциплінарне стягнення мені, ОСОБА_1 , стало відомо після отримання в серпні 2024 року відповіді на адвокатський запит щодо надання витягу з особової справи позивача щодо стягнень та заохочень за період з моменту взяття під варту (08.07.2021) по теперішній час.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

На думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

З урахуванням наведеного суд наголошує, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості отримати судовий захист, що зумовлено його власною пасивною поведінкою.

Поряд з цим, слід звернути увагу, що в ухвалі від 10.12.2024 судом надано оцінку доводам позивача, викладеним у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, визнано неповажними вказані ним підстави для поновлення строку.

У заяві про поновлення строку, яка надійшла в порядку усунення недоліків позовної заяви, наведено ті самі обставини, що і в клопотанні, поданому одночасно з позовною заявою, та не додано до заяви доказів на підтвердження наявності поважних причин його пропуску, які унеможливили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом протягом встановленого законом строку, починаючи з 23.05.2022.

Так, безумовним є той факт, що воєнний стан у країні може бути об`єктивною та поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Водночас, сам факт військової агресії не може бути автоматичною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Воєнний стан має об`єктивно унеможливлювати/перешкоджати протягом встановленого строку особі звернутись до суду.

Суд не приймає посилання представника позивача на те, що в Україні або окремих її місцевостях було введено воєнний стан, будь-який зв`язок з його захисником було втрачено, оскільки позов заявника таких доводів не містить, докази на підтвердження згаданих обставин у матеріалах позову відсутні.

Суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, доводи позивача, викладені в заяві про поновлення строку звернення до суду, суд не вважає обґрунтованими, оскільки ним не зазначені фактичні причини та обставини, що перешкоджали зверненню до суду з позовом протягом встановленого строку. Доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

За відсутності у матеріалах позову належних доказів, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без наявності на те поважних причин.

Отже, у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ст. 123 КАС України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, а доводи, наведені позивачем у заяві не є поважними. Інших причин неможливості своєчасного звернення до суду із позовом у заяві не наведено, тому позовну заяву слід повернути позивачеві на підставі п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Крім того, слід зазначити, що позивачем на виконання вимог ухвали суду від 10.12.2024 про залишення позовної заяви без руху не надано суду позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а також доказів направлення її іншим учасникам справи, а направлено лише заяву на усунення недоліків.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно із ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 241, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення на ув`язненого дисциплінарного стягнення.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В.Батрак