Справа № 160/23400/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
27 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у оформленні та видачі позивачу ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій на виконання Рішення Комісії Військової частини НОМЕР_2 з питань розгляду матеріалів про визначення військовослужбовців учасниками бойових дій (витяг із протоколу №2) від 26.01.2024 р. яким надано позивачу ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та видати ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій на виконання Рішення Комісії Військової частини НОМЕР_2 з питань розгляду матеріалів про визначення військовослужбовців учасниками бойових дій (витяг із протоколу №2) від 26.01.2024 р. яким надано позивачу ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішенням Комісії військової частини НОМЕР_2 з питань розгляду матеріалів про визначення військовослужбовців учасниками бойових дій (витяг із протоколу №2) від 26.01.2024 р. надано позивачу ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.
05.08.2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявами, в яких просив забезпечити організацію роботи з оформлення та видачі позивачу ОСОБА_1 як учаснику бойових дій посвідчення УБД та військового квитка, оскілький ІНФОРМАЦІЯ_4 було вилучено у позивача військовий квиток серії НОМЕР_3 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_5 , проте станом на сьогоднішній день не було видано ОСОБА_1 новий військовий квиток та не повернуто раніше вилучений. Відповіді на адвокатські запити відповідач не надав.
Ухвалою від 28 серпня 2024 року суд відкрив позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Копія ухвали від 28 серпня 2024 року отримана представником відповідач, що підтверджується матеріалами справи проте, станом на день прийняття рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 правом на надання відзиву не скористався.
В силу ч. 4 ст. 124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідач, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надіслав суду письмового відзиву на адміністративний позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно із ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин Російської Федерації, уроженець м. Самара.
11 березня 2022 року на підставі Указу Президента України від №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» позивач був призваний за мобілізацією до Збройних Сил України для виконання обов`язків військової служби під час режиму воєнного стану у зв`язку з військовою збройною агресією РФ щодо України.
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 11.03.2022 р. №3 ОСОБА_1 був призначений до військової частини НОМЕР_4 командиром роти, ВОС-0210003, шпк «капітан» відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом.
За час служби позивач приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується копією довідки від 16.02.2023 року № 71.
Рішенням Комісії військової частини НОМЕР_2 з питань розгляду матеріалів про визначення військовослужбовців учасниками бойових дій від 26.01.2024 р. надано позивачу ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, що підтверджується копією витягу із протоколу № 2 від 26.01.2024 року.

05.08.2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою , у якій просив забезпечити організацію роботи з видачі учасника бойових дій ОСОБА_1 посвідчення УБД та військового квитка , після вилучення ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До заяви позивач додав оригінал Витягу з протоколу № 2 Комісії військової частини НОМЕР_2 з питань розгляду матеріалів про визначення військовослужбовців учасниками бойових дій, посвідка про постійне місце проживання, фотокартка.

08.08.2024 року вказану заяву з додаткам отримано відповідачем, що підтверджується матеріалами справи.

22.08.2024 року на адресу відповідач направлено адвокатський запит про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про оформлення і видачу посвідчення УБД, порте відповіді на адвокатський запит не надходила.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не оформлення та не видачі посвідчення УБД протиправною, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин та релевантні їм джерела права.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Правовий статус ветеранів війни визначено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-ХІІ).

Відповідно до ст.1 Закону № 3551-ХІІ Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Приписами ст.2 Закону № 3551-ХІІ передбачено, що законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Статтею 4 Закону № 3551-ХІІ встановлено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Тобто, цією статтею ветеранів війни розділено на три групи: 1) учасники бойових дій; 2) особи з інвалідністю внаслідок війни; 3) учасники війни.

В подальшому у статтях 5, 6, 7, 8 Закону № 3551-ХІІ надається визначення хто саме є учасниками бойових дій, особами з інвалідністю внаслідок війни та учасниками війни.

Таке розділення законодавцем на групи ветеранів війни пов`язане з наданням пільг та гарантій їх соціального захисту в залежності від того є особа учасником бойових дій, особою з інвалідністю чи учасником війни.

Пільги та гарантії соціального захисту вищевказаних осіб встановлено розділом ІІІ Закону № 3551-ХІІ, а саме: ст.12 - для учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них; ст.13 - для осіб з інвалідністю внаслідок війни; ст.14 - для учасників війни.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 3551-ХП на підтвердження свого статусу ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки, порядок виготовлення та видачі яких встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни врегульовані Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 (далі - Положення № 302).

Згідно із пунктом 1 Положення №200 Комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Комісія) створюються в Міністерстві оборони України, військовій частині, військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Пунктом 2 Положення № 302 визначено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на підставі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 4 Положення №200 передбачено, що до складу ІНФОРМАЦІЯ_8 , обласних та ІНФОРМАЦІЯ_9 входять: голова Комісії - заступник військового комісара; члени Комісії - начальники структурних підрозділів персоналу, фінансового та соціального забезпечення, помічник військового комісара з правової роботи (юрисконсульт), посадові особи інших структурних підрозділів та представники громадськості (за згодою); секретар Комісії - представник структурного підрозділу персоналу (соціального забезпечення) відповідного військового комісаріату.

Склад Комісії затверджується наказом відповідного військового комісара.

У пункті 11 Положення визначено, що Комісії зобов`язані, зокрема, приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії; розглядати внесені на розгляд заяви та інші документи в місячний строк з дня їх отримання; заслуховувати пояснення осіб, які подали заяви, свідків, представників організацій, установ та громадських організацій ветеранів, досліджувати інші докази особистої участі заявника в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (сил) або розмінуванні (траленні бойових мін); доводити рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві, до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок його оскарження.

Отже, зміст наведених норм права дає підстави зробити висновок, що саме Закон №3551-XII та прийняті відповідно до нього нормативно-правові акти є спеціальними нормативними документами, які регламентують порядок розгляду питань пов`язаних із встановленням особі статусу УБД.

Відповідно до витягу із протоколу № 2 від 26.01.2024 року засідання комісії Військової частини НОМЕР_2 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій вирішено надати статус учасника бойових.

За приписами пункту 7 Положення № 302 Посвідчення учасника бойових дій і нагрудний знак видаються Мін`юстом, органами Міноборони, МВС, Мінветеранів, Національної поліції, Національної гвардії, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДФС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, а також Держспецтрансслужбою за місцем реєстрації ветерана.

З аналізу вищевикладеного випливає, що посвідчення учасника бойових дій видається, зокрема обласними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації таких осіб (перебування на військовому обліку).

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17) під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Тож суд погоджується з доводами позивача, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність, що полягає у не оформленні та не видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій на виконання Рішення Комісії Військової частини НОМЕР_2 з питань розгляду матеріалів про визначення військовослужбовців учасниками бойових дій (витяг із протоколу №2) від 26.01.2024 р. яким надано позивачу ОСОБА_1 статус учасника бойових дій. Тому порушене право позивача на отримання статусу учасника бойових дій підлягає захисту шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити видати ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій на виконання Рішення Комісії Військової частини НОМЕР_2 з питань розгляду матеріалів про визначення військовослужбовців учасниками бойових дій (витяг із протоколу №2) від 26.01.2024 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд зробив висновок, що позовна заява підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду даної справи не здійснюється, оскільки позивач у відповідності до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у не оформленні та не видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій на виконання Рішення Комісії Військової частини НОМЕР_2 з питань розгляду матеріалів про визначення військовослужбовців учасниками бойових дій (витяг із протоколу №2) від 26.01.2024 р. яким надано позивачу ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити видати ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій на виконання Рішення Комісії Військової частини НОМЕР_2 з питань розгляду матеріалів про визначення військовослужбовців учасниками бойових дій (витяг із протоколу №2) від 26.01.2024 р.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук