Справа № 440/2532/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/2532/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.02.2024 № 5 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 8712 грн 45 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято за результатами проведеної Головним управлінням ДПС у Черкаській області фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , при цьому наказ ГУ ДПС у Черкаській області № 30-П від 03.01.2024 про проведення фактичної перевірки містить лише посилання на норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків (пп. 80.2.2. п. 80.2. ст. 80 ПК України), та не містить обґрунтування обставин, що зумовили необхідність проведення перевірки, інформації, отримання якої послугувало приводом для її проведення тощо, що свідчить про відсутність дійсних фактичних підстав для прийняття вказаного наказу та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю ФОП ОСОБА_1 у формі фактичної перевірки. У свою чергу наслідком порушень при призначенні та проведенні фактичної перевірки є неправомірність податкового повідомлення-рішення, складеного на підставі акта за наслідками фактичної перевірки.

Також позивачем зауважено, що всупереч вимогам пункту 80.7. ст. 80 ПК України, п. 86.5. ст. 86 ПК України Акт про результати фактичної перевірки не містить відомостей про те, у присутності яких посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції) була проведена фактична перевірка, і, як наслідок, такий акт не надавався на підпис зі сторони суб`єкта господарювання, що безумовно позбавило його можливості висловити свої зауваження. Крім того, фактично перевірка позивача була проведена лише однією посадовою особою - ГДІ Демчук Русланом, яким підписано Акт, стосовно іншої особи, яка направлялась на перевірку ОСОБА_2 , то в акті фактичної перевірки на місці його підпису стоїть відмітка «відпустка», що свідчить про те, що ним не бралась участь в перевірці або бралась лише на стадії допуску до перевірки, він не ознайомлений з висновками перевірки та не підписував складений акт.

Стосовно зазначеного в акті перевірки порушення, а саме, відсутність в розрахункових документах цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої на суму реалізованих товарів в проміжок часу з 08.01.2022 по 13.02.2023 на суму 5808,30 грн, що встановлено згідно інформації системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій РРО/ПРРО, позивач вказував, що Податковим кодексом, зокрема, ст. 80, не передбачено використання бази даних контролюючого органу під час проведення фактичних перевірок, а також порушення встановлено за місцем знаходження контролюючого органу, а не під час фактичної перевірки у магазині позивача, що не узгоджується із положеннями пп. 75.1.3. п. 75.1. ст. 75 ПК України. Крім того, позивач звертав увагу на те, що Законом № 265/95-ВР встановлено обов`язок проведення через РРО та видачі розрахункового документа саме на повну суму проведеної операції, натомість матеріали перевірки не містять доказів того, що розрахункові документи не були роздруковані з РРО/ПРРО та не були видані покупцям.

Щодо другого порушення, зазначеного в Акті перевірки, а саме, статті 24 Кодексу законів про працю України, то, на переконання позивача, здійснення перевірки питань працевлаштування в рамках проведення фактичної перевірки, що призначена у відповідності до пп. 80.2.2. п. 80.2. статті 80 ПК України, є виходом за межі наданих повноважень, адже підставою для проведення фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), є положення пп. 80.2.7. пункту 80.2. статті 80 ПК України.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву /а.с. 45 48/ представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що наказ про проведення фактичної перевірки містить всі необхідні реквізити, що визначені абз. 3 п. 81.1. ст. 81 ПК України, та за своєю формою відповідає зразку, затвердженому наказом ДФС від 31.07.2014 № 22. Також зазначав, що перед початком фактичної перевірки особа, що проводила розрахунки в магазині, ОСОБА_3 , ознайомилася із службовими посвідченнями, направленнями та наказом на перевірку, будь-яких заперечень щодо допуску до перевірки та підстав проведення перевірки від неї не надходило.

Вказував, що за результатами перевірки складено акт від 12.01.2024, в якому встановлено порушення вимог п 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій через РРО/ПРРО СГ не забезпечено проведення розрахункових операцій на повну суму покупки за період з 08.01.2022 по 13.02.2023, із створенням у паперовій формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій на загальну суму 5808,30 грн, а саме, фіскальні чеки не містять обов`язкового реквізиту відображення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. Наголошував, що відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги) , як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документа з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого п. 2 ст. 3 Закону № 265. При цьому надані докази з бази даних органу ДПС є належними для підтвердження порушень ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, зазначав, що до позивача правомірно застосовано штрафні санкції за відповідні порушення.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/2532/24 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відмовлено позивачу у залученні в якості третьої особи Головного управління ДПС у Черкаській області, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи /а.с. 42/.

27.03.2024 до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 66 72/, в якій представник позивача виклав незгоду із доводами відповідача, наведеними у відзиві, обґрунтовуючи власну позицію обставинами та нормами права, які викладені у позовній заяві.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 витребувано від Головного управління ДПС у Полтавській області копії документів, що свідчать про вчинення позивачем порушення вдруге (акту перевірки, податкового повідомлення-рішення, відомостей щодо його оскарження в адміністративному та судовому порядку), витребувано від Головного управління Державної податкової служби в Черкаській області належним чином засвідчені копії документів на підтвердження підстав для призначення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно пп. 80.2.2. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України (інформації державних органів чи органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення) та дані системи зберігання і збору даних реєстратора розрахункових операцій, в частині встановлених в акті перевірки від 15.01.2024 №340/23-00-07-07-01/ НОМЕР_1 порушень /а.с. 79/.

21.10.2024 до суду надійшли документи на виконання ухвали від 14.10.2024 від ГУ ДПС у Полтавській області, 29.10.2024 від ГУ ДПС у Черкаській області.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 18.10.2011, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 23 - 24/.

Наказом Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.01.2024 № 30-П Про проведення фактичної перевірки на підставі пп. 20.1.2., 20.1.4, 20.1.8 20.1.11. пункту 20.1 статті 20, пп. 75.1.3. п. 75.1 статті 75, пп. 80.2.2 п.80.2 статті 80 Податкового кодексу України вирішено провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного здійснення діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , з 03 січня 2024 року тривалістю 10 діб (п. 1); перевірку провести за період діяльності з 14.09.2021 по 12.01.2024 з метою контролю за дотриманням вимог законодавства з питань обліку товарних запасів, відображення обов`язкових реквізитів в розрахункових документах та фіскальних звітах, наявності документів, що підтверджують походження товарів, регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного здійснення діяльності /а.с. 54, зворот/.

На підставі наказу № 30-П від 03.01.2024 ГУ ДПС у Черкаській області видано направлення на перевірку від 03.01.2024 № 17/23-00-07-07-01 головному державному інспектору відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ОСОБА_4 /а.с. 53/ та від 03.01.2024 № 16/23-00-07-07-01 головному державному інспектору відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Демчуку Р.П. /а.с. 53, зворот/.

Зазначені направлення та копію наказу № 30-П від 03.01.2024 вручено 04.01.2024 о 15:08 та 15:09 ОСОБА_3 , особі, що здійснила розрахункову операцію, про що свідчить підпис останньої на копіях направлень.

За результатами перевірки, яку проведено у період з 03.01.2024 по 12.01.2024, складено акт фактичної перевірки від 15.01.2024 № 340/23-00-07-01/ НОМЕР_1 (далі Акт перевірки) /а.с. 49 52/, в якому зафіксовано такі порушення:

1) п. 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

2) статті 24 Кодексу законів про працю України

Акт перевірки підписано головним державним ревізором ОСОБА_5 , на місці підпису головного державного інспектора Артема Сивака проставлено відмітку «відпустка».

Також головним державним ревізором ОСОБА_5 складено та підписано Акт, що засвідчує факт неявки посадової особи для ознайомлення, підписання матеріалів перевірки № 46/23-00-07-07-01 від 15.01.2024, в якому зазначено про те, що суб`єкт господарювання , посадові особи суб`єкта господарювання або його представники та/або особи, що фактично здійснюють розрахункові операції) не з`явились для ознайомлення, підписання матеріалів перевірки, про що було повідомлено письмово 04.01.2024 /а.с. 56/.

Акт перевірки надіслано ФОП ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 16.01.2024 та отримано останнім 01.02.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 57/.

На підставі Акта перевірки № 340/23-00-07-01/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.02.2024 № 5, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 8712,45 грн /а.с. 59/.

Вказане податкове повідомлення-рішення надіслано позивачу засобами поштового зв`язку 22.02.2024 та отримано ним 26.02.2024 /а.с. 61/.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, визначено нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами підпункту 80.2.2. пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 80.4 статті 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Згідно з пунктом 80.7 статті 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу (п. 80.9. статті 80 ПК України).

Пунктом 82.3 статті 82 ПК України передбачено, що тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб. Продовження строку таких перевірок здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 5 діб.

За змістом пунктів 86.1, 86.5, 86.8 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР).

Пунктами 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок . Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється (п. 1);

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (п. 2).

За визначеннями, наявними у статті 2 Закону № 265/95-ВР, розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Статтею 15 Закону № 265/95-ВР встановлено, що контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

При цьому згідно з пунктом 12 Прикінцевих положень Закону суб`єкти господарювання звільняються від відповідальності за порушення вимог цього Закону, вчинені ними у період з 1 січня 2022 року до 1 жовтня 2023 року, крім відповідальності за порушення порядку здійснення розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів, здійснення діяльності з купівлі/продажу іноземної валюти, діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Предметом спору у цій справі є податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 22.02.2024 № 5, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 8712,45 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято за наслідками фактичної перевірки, оформленої Актом № 340/23-00-07-01/ НОМЕР_1 від 15.01.2024.

Надаючи правову оцінку підставам та порядку відповідної фактичної перевірки, а також доводам позивача щодо порушення процедури перевірки, суд виходить з такого.

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України.

На відміну від всіх інших передбачених законом перевірок фактична перевірка здійснюється без будь-якого попередження платника податку (особи) відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України.

Водночас, попри відсутність необхідності попередження платника про проведення фактичної перевірки закон встановлює підстави та обов`язкові умови (обставини), що є необхідною передумовою для її здійснення. Перелік підстав, які зумовлюють проведення фактичної перевірки, окреслений у відповідних підпунктах пункту 80.2 статті 80 ПК України.

У цій справі в основу проведення фактичної перевірки платника податків ГУ ДПС у Черкаській області покладено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України (правова підстава).

За приписами підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Отже, єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Згідно з абзацем 3 пункту 81.1. статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Таким чином, абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

Як встановлено судом, наказом Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.01.2024 № 30-П Про проведення фактичної перевірки на підставі пп. 20.1.2., 20.1.4, 20.1.8 20.1.11. пункту 20.1 статті 20, пп. 75.1.3. п. 75.1 статті 75, пп. 80.2.2 п.80.2 статті 80 Податкового кодексу України вирішено провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного здійснення діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , з 03 січня 2024 року тривалістю 10 діб (п. 1) /а.с. 54, зворот/.

Отже, підставою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 визначено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Із наявних у справі документів слідує, що фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 призначено у зв`язку з отриманням ГУ ДПС у Черкаській області листа ДПС України від 22.12.2023 № 32480/7/99-00-07-04-02-07 /а.с. 115 - 124/, в якому, зокрема, зазначено, що за результатами аналізу встановлено ризики у діяльності платників податків, наведених у Додатку 1. Зокрема, у магазинах/супермаркетах «МаркетОпт», «МаркетОпт Express» та «Оптовичок» одночасно здійснюють діяльність, як суб`єкти господарювання, що перебувають на загальній системі оподаткування (зазвичай юридичні особи), так і декілька фізичних осіб-підприємців, що перебувають на спрощеній системі оподаткування. При цьому, розрахункові операції від різних суб`єктів господарювання проводяться одночасно, на одних касах та одними касирами. В той же час, розрахункові операції, що проводяться при продажу товарів у наведених магазинах і супермаркетах, поділяються та проводяться частинами через РРО/ПРРО, зареєстровані за різними платниками податків. Зазначене може свідчити про порушення у магазинах/супермаркетах «МаркетОпт», «МаркетОпт Express» та «Оптовичок» порядку проведення розрахункових операцій, порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та недотримання роботодавцями законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Крім того, за результатами вибіркового аналізу електронних копій фіскальних чеків, наявних в СОД РРО, виявлено випадки реалізації суб`єктами господарювання, наведеними у Додатку 1, алкогольних напоїв, що підлягають маркуванню марками акцизного податку (далі МАП), без зазначення в електронних копіях фіскальних чеків цифрового значення штрихового коду ІНФОРМАЦІЯ_1 (серія та номер) на алкогольні напої, що ймовірно свідчить про недотримання платниками податків вимог порядку розрахунків.

У Додатку 1 до листа ДПС України від 22.12.2023 № 32480/7/99-00-07-04-02-07 вказано ФОП ОСОБА_1 та місце фактичного здійснення діяльності за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 125/.

Суд зазначає, що лист ДПС України від 22.12.2023 № 32480/7/99-00-07-04-02-07 містить достатньо інформації, що була отримана ГУ ДПС України у Черкаській області в установленому законодавством порядку від державного органу, що може свідчити про можливі порушення платником податків законодавства, зокрема, щодо здійснення розрахункових операцій, та відповідно міг слугувати підставою та достатнім обґрунтуванням для призначення фактичної перевірки позивача відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Суд також бере до уваги правовий висновок, сформульований Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, у постанові від 26.03.2024 №420/9909/23 з метою забезпечення єдиних підходів до оцінки правомірності наказів про призначення фактичних перевірок. Так, Верховним Судом зазначено, що у спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.

Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

Зважаючи на викладене, суд констатує, що посилання у наказі Головного управління ДПС у Черкаській області від 03.01.2024 № 30-П Про проведення фактичної перевірки лише на підпункт 80.2.2. пункту 80.2. статті 80 ПК України без розкриття його змісту та деталізації обставин не має наслідком протиправність наказу, при цьому в ході розгляду справи підтверджена наявність обставин, визначених підпунктом 80.2.2. пункту 80.2. статті 80 ПК України, які є достатньою підставою для проведення фактичної перевірки позивача.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача про відсутність дійсних фактичних підстав для прийняття наказу ГУ ДПС у Черкаській області № 30-П від 03.01.2024 та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю ФОП ОСОБА_1 у формі фактичної перевірки у зв`язку з тим, що наказ містив лише посилання на норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків та не містив обґрунтування обставин, що зумовили необхідність проведення перевірки.

Суд також вважає безпідставними твердження позивача про те, що всупереч вимогам пункту 80.7. ст. 80 ПК України, п. 86.5. ст. 86 ПК України Акт про результати фактичної перевірки не містить відомостей про те, у присутності яких посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції) була проведена фактична перевірка, і, як наслідок, такий акт не надавався на підпис зі сторони суб`єкта господарювання, що безумовно позбавило його можливості висловити свої зауваження.

Згідно з пунктом 80.7. статті 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Отже, законом передбачена можливість проведення фактичної перевірки як у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника, так і особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Суд враховує, що в Акті перевірки зазначено, що перевіряючими проведено контрольну, розрахункову операцію з придбання з/б пива «Львівське світле», 0,48 л на загальну суму 19,30 грн. Продавець (особа, яка фактично здійснила розрахункову операцію) ОСОБА_3 , здійснила відпуск товару, провела розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій та видала відповідний розрахунковий документ (фіскальний чек № 32). Крім того, судом встановлено, що направлення на перевірку від 03.01.2024 № 17/23-00-07-07-01 /а.с. 53/ та від 03.01.2024 № 16/23-00-07-07-01 /а.с. 53, зворот/ та копію наказу № 30-П від 03.01.2024 вручено 04.01.2024 о 15:08 та 15:09 ОСОБА_3 , особі, що здійснила розрахункову операцію, про що свідчить підпис останньої на копіях направлень.

Наведене свідчить, що фактичну перевірку проведено у присутності особи, що фактично здійснювала розрахункові операції у магазині позивача, що узгоджується із вимогами Податкового кодексу України.

Щодо відсутності підпису зі сторони суб`єкта господарювання в Акті перевірки, суд звертає увагу на те, що головним державним ревізором ОСОБА_5 складено та підписано Акт, що засвідчує факт неявки посадової особи для ознайомлення, підписання матеріалів перевірки № 46/23-00-07-07-01 від 15.01.2024, в якому зазначено про те, що суб`єкт господарювання , посадові особи суб`єкта господарювання або його представники та/або особи, що фактично здійснюють розрахункові операції) не з`явились для ознайомлення, підписання матеріалів перевірки, про що було повідомлено письмово 04.01.2024 /а.с. 56/.

При цьому Акт перевірки надіслано ФОП ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 16.01.2024 та отримано ним 01.02.2024 /а.с. 57/, у зв`язку з чим останній не був позбавлений можливості висловити свої зауваження до такого Акту.

Стосовно доводів позивача про те, що фактично перевірка позивача була проведена лише однією посадовою особою - ГДІ Демчук Русланом, яким підписано Акт, стосовно іншої особи, яка направлялась на перевірку ГДІ Артем Сивак, то в акті фактичної перевірки на місці його підпису стоїть відмітка «відпустка», що свідчить про те, що ним не бралась участь в перевірці або бралась лише на стадії допуску до перевірки, він не ознайомлений з висновками перевірки та не підписував складений акт, суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджено, що Акт перевірки підписано головним державним ревізором ОСОБА_5 , а на місці підпису головного державного інспектора Артема Сивака проставлено відмітку «відпустка». Водночас судом встановлено, що складений в ході перевірки Акт зняття залишків товарних запасів на торговельному об`єкті (в складських приміщеннях) містить підписи як ГДІ Демчука Р.П., так і ГДІ Сивака А.Ю. від 04.01.2024, що свідчить про проведення перевірки проводиться двома посадовими особами контролюючого органу.

Вирішуючи питання про правові наслідки відсутності підпису одного з інспекторів в Акті перевірки, суд бере до уваги таке.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 19 червня 2020 року у справі №140/388/19 зазначила, що акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. Непідписання акта перевірки не можна ототожнювати, зокрема з непідписанням судового рішення, наслідки чого прямо встановлені в законі, чи непідписанням окремих рішень суб`єктом владних повноважень, коли негативні наслідки такого дефекту також можуть бути встановлені законом.

Акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Водночас саме по собі порушення порядку оформлення акта перевірки (у частині обовязку підписання особами, які здійснювали перевірку) не може бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, винесеного на підставі не підписаного одним із перевіряючих акта перевірки, але в сукупності з іншими порушеннями може слугувати обставиною для висновку щодо протиправності рішень контролюючого органу. Це стосується випадків, коли обставини, викладені в акті, не знайдуть підтвердження в суді.

Отже, Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 19 червня 2020 року у справі №140/388/19 сформулювала правовий висновок, за змістом якого відсутність у акті перевірки підпису однієї з посадових осіб контролюючого органу, яка її проводила, стосується оформлення результатів перевірки та не може бути самостійною підставою для визнання недійсними рішень контролюючого органу, прийнятих на підставі такого акта, при відсутності порушень правил проведення перевірки.

Застосовуючи норми законодавства з урахуванням правових висновків Верховного Суду, суд констатує, що відсутність в Акті перевірки від 15.01.2024 № 340/23-00-07-01/ підпису однієї з посадових осіб, які проводили перевірку - головного державного інспектора Артема Сивака, не є порушенням, яке спричиняє дефектність прийнятих на його підставі рішень, відтак не може бути самостійною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, винесеного на підставі такого акта перевірки.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що фактичну перевірку позивача проведено контролюючим органом за наявності підстав, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені законодавством, допущені процедурні порушення в частині підписання акту перевірки не є самостійною підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення та можуть слугувати обставиною для висновку щодо протиправності рішень контролюючого органу лише в сукупності з іншими порушеннями, зокрема, у разі, коли обставини, викладені в акті, не знайдуть підтвердження в суді.

Оцінюючи обґрунтованість висновків Акту перевірки та прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення, суд бере до уваги таке.

Як свідчать матеріали справи, податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Полтавській області від 22.02.2024 № 5 застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 8712,45 грн відповідно до п. 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР.

Згідно з розрахунком фінансових санкцій відповідальність до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано за порушення пунктів 1,2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у зв`язку не проведенням розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та відповідно нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, що підтверджує виконання розрахункової операції, суму фінансових санкцій у розмірі 8712,45 грн визначено таким чином 5808,30 * 150 % (вчинено вдруге) /а.с. 34/.

В Акті перевірки від 15.01.2024 № 340/23-00-07-01/ НОМЕР_1 зазначено, що згідно даних системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій через РРО/ПРРО фіскальний номер , заводський номер ПБ, який належить платнику, встановлено відсутність в розрахункових документах обов`язкових реквізитів, передбачених Положенням № 13, а саме: цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої на загальну суму реалізованих товарів 5808,30 грн. Порушення встановлено щодо таких розрахункових документів: № 3001 (розрахункова операція 08.01.2022 14:48:16), № 3071 (розрахункова операція 11.01.2022 15:04:30), № 3943 (розрахункова операція 12.02.2022 10:42:04); № 3958 (розрахункова операція 12.02.2022 17:39:54); № 3963 (розрахункова операція 12.02.2022 18:56:22); № 4058 (розрахункова операція 17.02.2022 10:46:02); №4217 (розрахункова операція 24.02.2022 10:46:14); № 5235 (розрахункова операція 08.05.2022 12:18:20); № 5242 (розрахункова операція 08.05.2022 12:37:46); № 5327 (розрахункова операція 12.05.2022 11:58:42); № 6048 (розрахункова операція 29.06.2022 10:19:28); № 6170 (розрахункова операція 07.07.2022 10:59:24); № 7124 (розрахункова операція 26.08.2022 14:29:06); № 7207 (розрахункова операція 29.08.2022 17:53:32); № 7535 (розрахункова операція 13.09.2022 14:30:58); № 7546 (розрахункова операція 13.09.2022 15:28:24); № 7568 (розрахункова операція 14.09.2022 10:30:56); № 7583 (розрахункова операція 14.09.2022 16:13:36); № 7719 (розрахункова операція 20.09.2022 16:22:56); № 8040 (розрахункова операція 07.10.2022 18:09:48); № 8214 (розрахункова операція 20.10.2022 13:15:24); № 8364 (розрахункова операція 03.11.2022 15:03:02); № 8425 (розрахункова операція 08.11.2022 15:25:28); № 8440 (розрахункова операція 09.11.2022 14:40:30); № 8490 (розрахункова операція 13.11.2022 09:51:30); № 8506 (розрахункова операція 14.11.2022 15:09:38); № 8515 (розрахункова операція 15.11.2022 15:33:36); № 8565 (розрахункова операція 20.11.2022 12:58:44); № 8567 (розрахункова операція 20.11.2022 15:10:34); № 8797 (розрахункова операція 14.12.2022 10:13:40); № 8818 (розрахункова операція 17.12.2022 13:59:24); № 8905 (розрахункова операція 25.12.2022 15:02:52); № 8959 (розрахункова операція 30.12.2022 10:02:44); № 8969 (розрахункова операція 30.12.2022 12:49:12); № 8979 (розрахункова операція 31.12.2022 09:46:18); № 8980 (розрахункова операція 31.12.2022 11:25:48); № 9186 (розрахункова операція 19.01.2023 11:05:08); № 9366 (розрахункова операція 31.01.2023 15:19:14); № 9525 (розрахункова операція 11.02.2023 11:53:26); № 9527 (розрахункова операція 11.02.2023 14:33:42); № 9552 (розрахункова операція 13.02.2023 11:12:44).

Суд бере до уваги, що за змістом пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Абзацом дев`ятнадцятим статті 2 Закону № 265/95-ВР визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону № 265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів затверджене наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21 січня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 220/28350 (далі Положення № 13).

Згідно з пунктом 2 розділу 2 Положення № 13 визначено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги), який повинен містити, в тому числі: цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в e-сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизу, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв (пункт 226.7 статті 226 ПК України).

Аналіз податкового законодавства України свідчить про те, що маркування продукції маркою акцизного податку підтверджує сплату акцизу та легальність ввезення та реалізації на території України відповідних виробів.

Пунктом 3 розділу І Положення № 13 передбачено, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Отже, розрахунковим може вважатися лише документ, який відповідає вимогам зазначеного Положення. При цьому, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої є обов`язковим реквізитом фіскального касового чеку, а отже відсутність цього реквізиту у фіскальному чеку має кваліфікуватися як те, що такий документ не є розрахунковим.

Верховний Суд в постанові від 02 лютого 2023 року № 500/6845/21 сформулював правовий висновок, відповідно до якого за змістом норм Положення №13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість, у другому випадку безпосередньо Положення № 13 вказує, що такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як назва податку, літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами) позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР.

Відсутність обов`язкового реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР.

Зважаючи на те, що зазначені в Акті перевірки документи щодо реалізації алкогольних напоїв не містили належного цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку, що підтверджено наданими ГУ ДПС у Черкаській області копіями фіскальних чеків, роздрукованих з електронної бази /а.с. 126 166/, такі документи щодо реалізації алкогольних напоїв на загальну суму 5808,30 грн не можливо визнати розрахунковими, оскільки в них відсутній обов`язковий реквізит - цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. Отже, контролюючим органом правильно кваліфіковано вказані обставини, як порушення пункту 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, що є підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій у відповідності до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР.

Відповідні висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду у постанові від 09.09.2024 у справі №280/6832/23.

Стосовно доводів позивача про те, що Податковим кодексом, зокрема, ст. 80, не передбачено використання бази даних контролюючого органу під час проведення фактичних перевірок, а також порушення встановлено за місцем знаходження контролюючого органу, а не під час фактичної перевірки у магазині позивача, що не узгоджується із положеннями пп. 75.1.3. п. 75.1. ст. 75 ПК України, суд зазначає таке.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 62.1- 62.3 статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: 62.1.1. ведення обліку платників податків; 62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; 62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; тощо.

Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій (п. 71.1 ст. 71 ПК України).

Відповідно до пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла:

72.1.1. від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: 72.1.1.3. про фінансово - господарські операції платників податків;

72.1.1.4. про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів. Для цілей цього підпункту терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Так, згідно визначення термінів, наведеного у Законі № 265/95-ВР, фіскальний сервер контролюючого органу - програмно-технічний комплекс, через який реалізується фіскальна функція та який здійснює реєстрацію програмних реєстраторів розрахункових операцій, електронних розрахункових документів, електронних фіскальних звітів та електронних фіскальних звітних чеків, збереження даних щодо проведеної розрахункової операції у системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, обробки та надання доступу до інформації про розрахункові операції, проведені з використанням програмних реєстраторів розрахункових операцій, а також інтеграцію з програмними реєстраторами розрахункових операцій через програмний інтерфейс (АРІ), розміщений у відкритому вільному доступі;

електронний фіскальний звіт - це:

а) документ, створений реєстратором розрахункових операцій, який переведено у фіскальний режим роботи, що містить дані фіскального звіту, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити фіскального звіту за встановленою формою;

б) документ, створений програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані фіскального звіту, зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити фіскального звіту за встановленою формою;

електронна копія розрахункового документа - ідентична копія (у формі електронних даних) розрахункового документа, створеного реєстратором розрахункових операцій, яка міститься на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані, та/або створена програмним реєстратором розрахункових операцій у електронній формі, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків;

електронна копія фіскального звітного чека - ідентична копія (у формі електронних даних) фіскального звітного чека, створеного реєстратором розрахункових операцій та/або програмним реєстратором розрахункових операцій, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків.

електронна копія фіскального звіту - ідентична копія (у формі електронних даних) фіскального звіту, створеного реєстратором розрахункових операцій та/або програмним реєстратором розрахункових операцій, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків.

Згідно пункту 74.1 статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Положеннями статті 83 ПК України встановлено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.

У справі, що розглядається, контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем вищенаведених вимог законодавства, про які зазначено в акті перевірки, саме на підставі даних СОД РРО.

Наказом Міністерства фінансів України від 05 серпня 2020 року № 477 було затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - Порядок).

Згідно пунктів 1, 2, 3, 4, 7 розділу ІІ даного Порядку, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

СОД РРО складається із сервера додатків та бази даних.

СОД РРО забезпечує: 1) функціонування у цілодобовому режимі; 2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС; 3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу; 4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ПРРО; 5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи; створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону; 6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача).

Доступ будь-яких компонентів до бази даних СОД РРО здійснюється виключно через сервер додатків.

Таким чином, інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.

Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків

При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 09.09.2024 у справі №280/6832/23.

Виходячи з наведеного суд вважає, що ГУ ДПС у Черкаській області під час проведення фактичної перевірки позивача мало правову можливість використовувати податкову інформацію, яка міститься в СОД РРО, зокрема щодо перевірки наявності (відсутності) цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, інформація та дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій, проведених позивачем у відповідний перевіряємий період.

Наявні в матеріалах справи копії фіскальних чеків достовірно підтверджують висновки, викладені в акті перевірки щодо суті виявлених порушень законодавства.

Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, яким могли бути спростовані висновки податкового органу, що використана контролюючим органом податкова інформація, яка міститься в СОД РРО, зокрема щодо відсутності обов`язкового реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, а саме цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, є відмінною від наявних у позивача електронних розрахункових документах.

Отже, суд відхиляє доводи позивача про те, що використання бази даних контролюючого органу під час проведення фактичних перевірок не відповідає вимогам Податкового кодексу України.

Посилання позивача на те, що здійснення перевірки питань працевлаштування в рамках проведення фактичної перевірки, що призначена у відповідності до пп. 80.2.2. п. 80.2. статті 80 ПК України, є виходом за межі наданих повноважень, не стосуються предмету спору, оскільки спірним податковим повідомленням-рішенням застосовано фінансові санкції тільки за порушення вимог Закону № 265/95-ВР.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що факти порушення позивачем вимог статті 3 Закону № 265/95-ВР підтверджені належними і достатніми доказами та не спростовані позивачем, відтак податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 22.02.2024 № 5, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 8712,45 грн є правомірним.

Зважаючи на те, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на вимогах податкового та іншого законодавства, винесене з урахуванням обставин, які мали значення для його прийняття, позов ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області ( вул. Європейська, 4,Полтава,Полтавська область,36039, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Головуючий суддя М.В. Довгопол