Справа № 240/11790/24
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/11790/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення з 21.12.2022 по день виключення зі списків особового складу частини.

зобов"язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з 21.12.2022 по день виключення зі списків особового складу частини., застосувавши базовий місяць січень 2008.

Позовні вимоги мотивовані тим, відповідачем протиправно у спірний період не нараховувалась та не виплачувалась індексація з базовим місяцем січень 2008.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що у відповідності до абзацу другого пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. За таких обставин, за період з 01.01.2024 по 27.03.2024 підстав для індексації грошового забезпечення позивача у військової частини НОМЕР_1 не було.

У додаткових поясненнях відповідач зазначив, що позивач у період з 21.12.2022 по 20.03.2023 не проходив службу у в/ч НОМЕР_1 . Зарахований до списків особового складу частини з 21.03.2023. Індексація за 2023-2024 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Дослідивши матеріли справи суд встановив наступні обставини.

Відповідно до витягу з наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного ЗСУ від 21.12.2022 №402, старшого лейтенента ОСОБА_1 з 21.12.2022 зараховано до списків особового складу академії на всі види забезпечення, вважати таким, що справу та посаду слухача курсів прийняв та приступив до виконання службових обов"язів за посадою.

Відповідно до військового квитка, позивач був слухачем курсів з 21.12.2022 по 06.03.2023.

Згідно витягу з наказу в/ч НОМЕР_1 від 21.03.2023 №80, позивач, на підставі наказу Головнокомандувача ЗСУ від 06.03.2023, був зарахований до списків особового складу частини з 21.03.2023 та згідно витягу з наказу в/ч НОМЕР_1 від 27.03.2024 №96 виключено зі списків особового складу частини.

З карток особового рахунку позивача за 2023-2024 рік слідує, що у період з 21.03.2023 по 27.03.2024 індексація позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач вважає протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення з 21.12.2022 по день виключення зі списків особового складу частини, тому звернувся до суд.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону №2011-XII).

Закон України від 03.07.1991 №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282-XII) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Згідно з статтею 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Приписами статті 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Зі змісту наведених норм слідує, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення військовослужбовців.

Спірним у даній справі є наявність підстав для виплати позивачу індексації з 21.12.2022 по день виключення зі списків особового складу частини НОМЕР_1 , тобто по 27.03.2024.

При цьому, згідно витягу з наказу в/ч НОМЕР_1 від 21.03.2023 №80, позивач, на підставі наказу Головнокомандувача ЗСУ від 06.03.2023, був зарахований до списків особового складу частини з 21.03.2023.

Відповідно до витягу з наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного ЗСУ від 21.12.2022 №402, старшого лейтенанта ОСОБА_1 з 21.12.2022 зараховано до списків особового складу академії на всі види забезпечення, вважати таким, що справу та посаду слухача курсів прийняв та приступив до виконання службових обов"язів за посадою.

Відповідно до військового квитка, позивач був слухачем курсів з 21.12.2022 по 06.03.2023.

Докази проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 з 21.12.2022 до 21.03.2023 у матеріалах справи відсутні.

При цьому, грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям за місцем проходження служби, відтак доводи позивача про те, що позовна заява подана до структур, які отримують єдине фінансування з Міністерства оборони України безпідставні.

Більш того, позивач не заперечує, що проходив службу з 21.12.2022 по 27.03.2024 та перебував на фінансовому забезпеченні спочатку у Національній академії Сухопутних військ ім.Гетьмана П.Сагайдачного, а потім з 21.03.2023 у в/ч НОМЕР_1 .

Також, суд не бере до уваги витяг з послужного списку позивача, оскільки він суперечить даним військового квитка та наказам по особовому складу.

Відтак позовні вимоги щодо визнання протиправними дій в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення з 21.12.2022 по 20.03.2023 включно задоволенню не підлягають.

Щодо правомірності дій відповідача в частині невиплати індексації у період з 21.03.2023 по 31.12.2023, суд виходить з наступного.

Як встановлено з матеріалів даної справи, позивачу у 2023 році індексація грошового забезпечення не виплачувалась, що підтверджується відповідачем у справі та підтверджується картками особового рахунку військовослужбовця.

Не нарахування та невиплата індексації грошового забезпечення позивачу була обумовлена саме приписами абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" №2710-IX від 03.11.2022, яким зупинено на 2023 рік дію Закону №1282-XII.

Суд звертає увагу, що положення абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", яким зупинено на 2023 рік дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", є чинним та не визнавалось неконституційним.

Відтак, підприємства, установи, організації у 2023 році звільнені від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення). Обчислення індексу споживчих цін для нарахування сум індексації у 2023 році не здійснюється.

Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті, однак це не спростовує факту того, що на 2023 рік зупинено дію Закону №1282-XII приписами абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" №2710-IX від 03.11.2022, який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у даній справі.

При цьому, оскільки дію Закону №1282-XII зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно - правовий акт - "Порядок проведення індексації грошових доходів населення", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, який прийнятий на виконання вимог ч. 2 ст.6 вказаного Закону також не може діяти протягом 2023 року.

Таким чином, відсутнім є факт протиправної бездіяльності військової частини, яка полягає у не проведенні нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 21.03.2023 по 31.12.2023.

Щодо доводів позивача про те, що сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті, то суд зазначає, що це не спростовує факту того, що на 2023 рік зупинено дію Закону №1282-XII.

Щодо невиплати індексації з 01.01.2024 по 27.03.2024.

Як встановлено з матеріалів даної справи, позивачу у 2024 році індексація грошового забезпечення не виплачувалась, що підтверджується відповідачем у справі та підтверджується картками особового рахунку військовослужбовця.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (після 01.01.2016).

Частинами 2 4 статті 4 Закон № 1282-ХІІ визначено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У місяці підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін приймається за1 або 100 %. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації розпочинається з місяця, що йде за місяцем підвищення тарифних ставок (окладів). Право на поточну індексацію зарплати настає, коли індекс споживчих цін, розрахований наростаючим підсумком, перевищить поріг індексації (103%).

Індекси споживчих цін у 2024 році, оприлюднені Державною службою статистики, склали: січень 2024 року - 100,4%; лютий 2024 року - 100,3%; березень 2024 року - 100,5%

За таких обставин, за період з 01.01.2024 по 27.03.2024 підстав для індексації грошового забезпечення позивача у військової частини НОМЕР_1 не було.

Щодо вимог про виплату індексації з базовим місяцем січень 2008, суд зазначає, що починаючи з березня 2018 року, базовим місяцем для розрахунку індексації є відповідно березень 2018 року, з огляду на те, що Постанова № 1294 діяла до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 (далі Постанова - № 704), якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01.03.2018.

З огляду на викладене, вимоги в цій частині також є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 242-246, 295 КАСУ,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос

23.12.24