Справа № 140/10599/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/10599/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною відмову, оформлену листом від 19.09.2024 за №9580, щодо не взяття на військовий облік призовників та невидачі відповідного військово-облікового документа;

зобов`язання взяти на військовий облік призовників як особу, яка не досягла 25-ти річного віку та пройшла медичний огляд, та видати відповідний військово-обліковий документ з вклеєним штрих кодом з реєстру «Оберіг».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу вимог закону та віку має статус призовника, будь-яких видів військової служби не проходив та військову кафедру не закінчував. Протоколом засідання призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно нього було прийнято рішення «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, за ст.38в гр. І Наказу МО України №402 від 2008 року, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних».

Позивач зазначає, що жодного військово-облікового документу в той час йому не видавалося у зв`язку з відсутністю бланків. 15.07.2024 йому було вручено повістку на уточнення військово-облікових даних, доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де його було направлено на проходження військово-лікарської комісії (далі ВЛК).

За наслідками проходження ВЛК 15.07.2024 позивача визнали придатним для проходження військової служби, а працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 примусово здійснено вручення повістки на відправку, тобто на проходження військової служби під час мобілізації на 11 год 00 хв. 22.07.2024.

Позивач зазначає, що не з`явився за повісткою та повідомив працівників ТЦК та СП про те, що в силу положень чинного законодавства України має статус призовника, а не військовозобов`язаного, оскільки не досягнув 25-ти річного віку і за станом здоров`я його визнано придатним до військової служби.

18.07.2024 позивач направив на адресу відповідача заяву, в якій, з посиланням на чинне законодавство України, просив взяти його на військовий облік призовників як особу, яка не досягла 25-ти річного віку та пройшла медичний огляд, а також видати відповідний військово-обліковий документ з вклеєним штрих-кодом з реєстру «Оберіг».

Проте жодної відповіді на подану заяву позивач не отримав.

22.08.2024 представником позивача на адресу відповідача було подано адвокатський запит з проханням надати інформацію: чи знято з військового обліку військовозобов`язаних з поновленням на військовому обліку призовників ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із визнанням його придатним до військової служби на підставі проведеного медичного огляду ВЛК 15.07.2024; чи видане на ім`я ОСОБА_1 посвідчення про приписку до призовної дільниці у зв`язку з втратою підстави для звільнення від призову на строкову військову службу; у разі не взяття ОСОБА_1 на військовий облік призовників та відсутності виданого на його ім`я військово-облікового документа про приписку до призовної дільниці просив надати мотивовану відмову.

26.09.2024 на адресу представника позивача надійшла відповідь на адвокатський запит, у якій вказано, що відповідно до витягу з книги протоколів призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин ОСОБА_1 рішенням призовної комісії згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час за ст. 38в гр. І Наказу МО України №402 (протокол №7 від 9 жовтня 2020 року). Також, згідно абз.2 ч.1 ст.18 та абз.2-9 п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_1 звільнений від призову на строкову військову службу та переданий на військовий облік військовозобов`язаних запасу. Зважаючи на вищевикладене, станом на сьогодні позивач є військовозобов`язаним та підлягає призову на військову службу по мобілізації. Нормами чинного законодавства не передбачена процедура повернення військовозобов`язаних громадян на військовий облік призовників.

Позивач вважає відмову відповідача, оформлену листом від 19.09.2024 №9580, протиправною та необґрунтованою, оскільки, враховуючи положення чинного законодавства України, що регламентує порядок військового обліку призовників, очевидною є протиправність суб`єкта владних повноважень щодо відмови у взятті його на військовий облік призовників з видачею відповідного військово-облікового документа як особи, яка не досягла 25-ти річного віку та пройшла медичний огляд.

З огляду на вказані підстави позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.13).

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 (а.с.18зворот-19), тобто на час спірних правовідносин позивачу виповнилось 23 роки.

18.07.2024 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою, в якій просив взяти його на військовий облік призовників як особу, яка не досягла 25-ти річного віку та пройшла медичний огляд, видати відповідний військово-обліковий документ з вклеєним штрих-кодом з реєстру «Оберіг» (а.с.11зворот-16).

У відповідь на адвокатський запит відповідач листом від 19.09.2024 №9580 повідомив, що відповідно до витягу з книги протоколів призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянин ОСОБА_1 рішенням призовної комісії згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час за ст. 38в гр. І Наказу МО України №402 (протокол №7 від 9 жовтня 2020 року). Також, згідно абз.2 ч.1 ст.18 та абз.2-9 п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_1 звільнений від призову на строкову військову службу та переданий на військовий облік військовозобов`язаних запасу. Зважаючи на вищевикладене, станом на сьогодні позивач є військовозобов`язаним та підлягає призову на військову службу по мобілізації. Нормами чинного законодавства не передбачена процедура повернення військовозобов`язаних громадян на військовий облік призовників (а.с.11, 17).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII в чинній редакції).

Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з частиною шостою статті 2 Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-XII).

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 за №389-VІІІ (далі - Закон №389-VІІІ) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Аналогічне визначення воєнного стану міститься і у статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-XII (далі - Закон №1932-XII).

Також статтею 1 Закону №1932-XII передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Пунктами 1, 4 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 передбачено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (далі мобілізація); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва; мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом; призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 за №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і наразі також триває.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин та на дату прийняття рішення у цій справі на території України діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом №389-VIII.

Частиною 2 статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції до 18.05.2024) встановлено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу (абзац восьмий).

За змістом частини 1 статті 18 Закону №2232-ХІІ (в редакції до 18.05.2024), від призову на строкову військову службу звільняються громадяни України, які, зокрема, визнані особами з інвалідністю або за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

Згідно з положеннями статті 27 Закону №2232-ХІІ (в редакції до 18.05.2024) у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.

До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність.

До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.

Як слідує є листа ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.09.2024 №9580 (а.с.11), ОСОБА_1 відповідно до протоколу засідання призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.10.2020 №7 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, звільнений від призову на військову службу та переданий на військовий облік військовозобов`язаних запасу.

Таким чином, факт звільнення позивача від призову на строкову військову службу в силу вимог пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-ХІІ слугував підставою для взяття його на військовий облік військовозобов`язаних у відповідному ТЦК та СП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-IX, який набув чинності 18.05.2024, внесено ряд змін до Закону №2232-ХІІ.

Зокрема, такими змінами строкову військову службу змінено на базову військову службу.

Також, в силу вимог частини 10 статті 2 Закону №2232-ХІІ (в редакції з 18.05.2024) зобов`язано громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

За правилами пунктів 1 та 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції з 18.05.2024) взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:

на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років, зокрема, які за рішенням комісії з питань взяття на військовий облік пройшли медичний огляд;

на військовий облік військовозобов`язаних, зокрема, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби.

При цьому жодним нормативно-правовим актом, якими регулюються питання взяття чи зняття з військового обліку, проходження військової служби тощо, не передбачено зміни статусу громадянина з «військовозобов`язаного» на «призовника», лише навпаки.

Той факт, що на час спірних правовідносин позивачу не виповнилось 25 років, тобто віку, з якого громадяни підлягають мобілізації, не є єдиною безумовною підставою для постановки його на військовий облік призовників, оскільки він за правилами пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції з 18.05.2024) підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як особа, яка відповідно до статті 18 цього Закону звільнена від направлення для проходження базової (до 18.05.2024 строкової) військової служби.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону №2232-ХІІ (в редакції з 18.05.2024) призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Оскільки позивач має статус військовозобов`язаного запасу, то в силу вимог чинного на даний час законодавства він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, незважаючи на факт не досягнення 25-річного віку, що вірно зазначено в листі ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При цьому згідно з вимогами Закону №2232-ХІІ на військову службу можуть бути призвані громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (статті 20, 22 цього Закону), та призов здійснюється за різних підстав для різних категорій осіб по військовому обов`язку.

Разом з тим суд зауважує, що Верховною Радою України 09.10.2024 у другому читанні ухвалено Закон №4006IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо проходження військової служби під час мобілізації особами, які не досягли 25-річного віку», яким передбачено Розділ VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 16, ст. 255) доповнити пунктом 4 такого змісту:

«4. Упродовж дії воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102IX, військовозобов`язані, які до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року № 3621IX були визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до досягнення ними 25-річного віку. Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою».

Дані зміни до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» наберуть чинності після підписання Президентом України Закону №4006IX та його опублікування.

Отже, лише з моменту набуття чинності такими змінами позивач як особа, яка була визнана за станом здоров`я непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, не підлягатиме призову на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку.

Беручи до уваги встановлені обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій