Справа № 520/26107/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 грудня 2024 року № 520/26107/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в проведенні ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2016 пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення;

- встановити судовий контроль за виконанням постанови суду шляхом покладення обов`язку на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у місячний термін з моменту набрання законної сили звіти про виконання постанови суду у цій справі.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в проведенні йому перерахунку та виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення є протиправними. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Також позивачем разом із позовом подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із позовною заявою у цій справі.

Ухвалою суду від 23.09.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Адміністративний позов було направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронного кабінету останнього 18.09.2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку документа в електронний кабінет. Ухвалу суду від 23.09.2024 року також було доставлено до електронного кабінету відповідача 23.09.2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку документа в електронний кабінет.

Однак, представник відповідача правом подання до суду відзиву на позов не скористався, заяви про визнання позову або будь-якої іншої до суду не подав.

Відповідно до ч.2 ст.175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 пенсіонер по лінії Міністерства внутрішніх справ України з листопада 1999 року, перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Наказом начальника УМВС України в Харківській області №77 о/с від 10.11.1999 року п.64 «Б» (через хворобу) позивач був звільнений, з посади командира взводу роти міліції відділення ДСО при Лозівському міскрайонному відділенні Управління МВС України в Харківській області.

Позивачем зазначено, що згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) йому призначено пенсію довічно у відповідності до грошового забезпечення, а календарна вислуга на день звільнення складала 20 років 02 місяців. У висновку від 15.11.1999 року зазначено, що основний розмір пенсії 50 відсотків, вислуга років 20.

При цьому у свідоцтві про хворобу № 429 від 20.10.1999 року зазначено: Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням служби в ОВС України. Згідно із постановою ВЛК про придатність до військової служби на основі ст.546, 446, гр.II Розладу хвороб і фізичних вад, наказ МВС України № 488 від 1995 року, позивач непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що оскільки згідно свідоцтва про хворобу № 429 від 20.10.1999 року, військово-лікарською комісією його визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, то у нього з 01.01.2016 виникає право на включення 5% до розрахунку уже призначеної пенсії за вислугу років.

З приводу вказаного питання позивачем було направлено запит до відповідача від 16.07.2024 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.07.2024 року № 2000-0311-8/132456 позивача повідомлено, що відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. За матеріалами справи позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справі через хворобу в запас, загальна вислуга на час звільнення зі служби складала 20 років. Отже, позивачу призначено пенсію та проводилась виплата у встановлених на той час відповідно до ст. 13 Закону розмірах. Згідно із Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, який набув чинності з 07.11.2015 року внесено зміни до пункту «а» ст. 13 Закону. Згідно із цими доповненнями пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби в поліції на підставі п.2, 3 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» призначається в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення, за кожний рік вислуги понад 20 років нараховується 3% відповідних сум грошового забезпечення. З огляду на наведене пенсія не підлягає перегляду. Дія Закону №580-VIII поширюється на осіб, які звільнені з і служби в поліції після набрання його чинності. З огляду на зазначене норма пенсії позивача перегляду не підлягає, у зв`язку з чим відсутні підстави для проведення перерахунку.

В подальшому позивач 09.08.2024 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок та в подальшому щомісячну виплату пенсії за вислугу років з урахуванням 5 відсотків до грошового забезпечення, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (свідоцтво про хворобу № 429 від 20.10.1999 ), тобто в розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення з моменту настання права на перерахунок пенсії, а саме з 01.01.2016 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 30.08.2024 № 25488-26226/П-02/8-2000/24 позивача повідомлено про те, що підстави для перерахунку пенсії в розмірі 55 % відсутні.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), урегульовано умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-XII (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.1991 (далі Положення № 114).

Пунктом 62 Положення № 114 визначено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Згідно із п.п. "б" п. 64 Положення № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Відповідно до п.п. б п. 65 Положення № 114, особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Отже, звільнення зі служби в запас та у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.

При цьому, звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня).

Звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 звільнений зі служби через хворобу за п.п. "б" п. 64 Положення № 114 в запас, вислуга років для призначення пенсії склала 20 років 02 місяці.

Позивачу призначено основний розмір пенсії в розмірі 50%: за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 43 Закону № 2262-XII, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до ст. 63 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Законом України Про Національну поліцію з 01.01.2016 внесено зміни до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а саме право на розмір пенсії за 20 років вислуги в 55% грошового забезпечення стали мати звільнені зі служби в поліції на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію.

Відповідно до п. 2 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію, підстава звільнення через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, а відповідно до п. 3 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції.

Проте, з 01.01.2016 не відбулось підвищення чи ведення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, зміни у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у зв`язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію стосувались підстав призначення пенсії, з огляду на що наведені обставини не є підставою для перерахунку пенсії позивача.

В той же час суд зазначає, що в контексті спірних правовідносин, наведені вище зміни законодавства зворотної сили не мають, та розрахунок розміру пенсії у відсотковому значенні здійснюється за нормами, чинними на момент призначення пенсії.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 13.04.2022 у справі № 540/6069/18-а та Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 15.11.2024 року у справі №520/1965/24.

Отже, оскільки позивач звільнений у запас за п. 64 б (через хворобу) 10.11.1999, а не у відставку за віком чи за станом здоров`я на підставі п. 65 Положення № 114 або на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію, відповідачем правомірно визначено пенсію позивача в розмірі 50% грошового забезпечення та відсутності підстав для її перерахунку в цій частині, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача не можуть вважатися судом доведеними та обґрунтованими.

Стосовно посилань позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 06.04.2022р. у справі № 461/1316/17, від 23.06.2020 у справі № 296/10430/16-а, від 23.03.2020 у справі № 461/1317/17, від 20.09.2019 у справі № 466/1403/17, від 16.02.2021 у справі № 750/10356/16-а, від 26.06.2018 у справі № 461/6561/17, від 11.07.2018 по справі № 461/1145/17, від 06.11.2019 у справі № 461/1704/17, від 26.12.2019 у справі № 727/5246/17, суд зазначає, що останні не є релевантними до спірних у цій справі правовідносин, оскільки стосуються правової позиції щодо необхідності застосування пенсії в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення особам, які були звільнені з посади після 01.01.2016, відповідно до ст. 77 Закону України Про Національну поліцію, а не до 01.01.2016, відповідно до п. 64 Положення № 114.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.