Справа № 420/26993/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 грудня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про розгляд справи з викликом сторін по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року включно у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року включно у розмірі 30 000 грн. за кожен місяць служби.

Ухвалою суду від 02.09.2024 року відкрито позовне провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

16.09.2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

19.09.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

16.09.2024 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, мотивуючи тим, що центр є державною, неприбутковою установою, для забезпечення завдань Державної кримінальної служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації діяльності уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мінюсту.

Розглянувши матеріали справи, що стосуються заявленого клопотання суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч.3 ст.257 КАС України суд при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи;6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням зазначених критеріїв, а також того, що дана справа не підпадає під перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження (ч.4 ст.12 КАС України), суд ухвалою суду від 02.09.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Вказана ухвала отримана сторонами.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Між тим, згідно з п.2 ч.6 ст.262 суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Судом встановлено, що при визначенні ухвалою суду від 02.09.2024 року порядку розгляду справи - за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін враховані характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження в судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення ЄСПЛ від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення ЄСПЛ від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 03.12.2020 року по справі №440/2722/20.

З урахуванням викладеного суд не находить підстав для розгляду справи в судовому засіданні з викликом учасників справи, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.166,167,262,241,243,248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику відповідача у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвала суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Іванов Е.А.