Справа № 240/16859/24
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/16859/24

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування з 02.06.2023 та не виплати ОСОБА_1 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_2 , виплати належного грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди молотого сержанта ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016 на підставі наказу №5826 від 30.11.2022 у період з 02.06.2023 по 10.07.2024.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_2 грошове забезпечення та додаткові грошові винагороди молотого сержанта ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 з 02 червня 2023 року, по 10 липня 2027 року у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка має право на отримання виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, оскільки є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_4 , а батьком дитини є зниклий безвісти під час виконання бойових завдань - ОСОБА_3 . Вважає протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування з 02.06.2023 та не виплати ОСОБА_1 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_2 , виплати належного грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди молотого сержанта ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 03.12.2024 залучено ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

06.12.2024 через систему "Електронний суд" представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить: "...визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування з 02.06.2023 та не виплати ОСОБА_1 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_2 , виплати належного грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди молотого сержанта ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016 на підставі наказу №5826 від 30.11.2022 у період з 02.06.2023 по 29.11.2024; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_2 грошове забезпечення та додаткові грошові винагороди молотого сержанта ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 з 02 червня 2023 року, по 29.11.2024 у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884".

17.12.2024 через відділ документального забезпечення суду третьою особою подано письмові пояснення.

19.12.2024 через систему "Електронний суд" представником Військової частини НОМЕР_1 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що військова частина діяла правомірно у відповідності до чинного законодавства України і ознак протиправності у даному спорі відсутні.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а батьком є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 .

У зв`язку зі зникненням безвісти ОСОБА_3 у відповідності до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» (Постанова №884) ОСОБА_1 звернулася до командира в/ч НОМЕР_1 за отримання грошового забезпечення ОСОБА_3 для утримання його малолітньої дитини ОСОБА_4 та отримувала відповідне забезпечення до червня 2023 року.

Грошове забезпечення виплачувалось позивачці, як законному представнику малолітньої ОСОБА_4 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2022 за №5829.

В подальшому, командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ від 02.06.2023 за №2313 "Про припинення виплати всіх видів грошового забезпечення з 18.05.2023 року ОСОБА_1 та про здійснення виплати належного грошового забезпечення військовослужбовцям, які вважаються захоплені у полон або заручниками, а також зниклими безвісти всіх видів грошового забезпечення з 18.05.2023 року ОСОБА_6 ".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 по справі №240/25766/23 адміністративний позов - задоволено, зокрема:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо припинення з червня 2023 року виплати грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 його малолітній дочці ОСОБА_4 , що здійснювалися через законного представника - матір ОСОБА_1 з жовтня 2022 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 відновити та здійснювати на користь малолітньої ОСОБА_2 , через законного представника ОСОБА_1 , виплату 50% грошового забезпечення її батька, зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 , з червня 2023 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх».

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 по справі №240/25766/23 апеляційні скарги військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_7 задоволено частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року скасовано та прийнято нову постанову, зокрема:

- визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо припинення з червня 2023 року виплати грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 його малолітній дочці ОСОБА_8 , що здійснювалися через законного представника - матір ОСОБА_1 з жовтня 2022 року.

- визнано протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №2313 від 02.06.2023 про припинення виплати всіх видів грошового забезпечення з 18.05.2023 ОСОБА_1 та про здійснення виплати належного грошового забезпечення військовослужбовцям які вважаються захоплені у полон або заручниками, а також зниклими безвісти всіх видів грошового забезпечення з 18 травня 2023 ОСОБА_5

- зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_7 від 18.05.2023 відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 та прийняти рішення, з врахуванням висновків викладених у цьому судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 по справі №240/25766/23 командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ "Про виконання рішення суду, яке набрало законної сили" від 19.07.2024 за №2449, яким було скасовано наказ від 02.06.2023 за №2313 "Про припинення виплати всіх видів грошового забезпечення з 18.05.2023 року ОСОБА_1 та про здійснення виплати належного грошового забезпечення військовослужбовцям, які вважаються захоплені у полон або заручниками, а також зниклими безвісти всіх видів грошового забезпечення з 18.05.2023 року ОСОБА_6 ".

При цьому, на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 по справі №240/25766/23 командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ "Про виплату грошового забезпечення сім`ям безвісти зниклих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 " 27.07.2024 за №2625, який наказано здійснювати виплату належного грошового забезпечення військовослужбовцям які вважаються захоплені у полон або заручниками, а також зниклими безвісти у розмірі 100% всіх видів грошового забезпечення з урахуванням вимог виконавчого листа, виданого 31.07.2019 Дніпровським районним судом м. Києві у справі №755/1633/19, в межах виконавчого провадження №59714660, наступним членам їх сімей, зокрема, дружині - ОСОБА_5 .

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_2 , виплати належного грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди молотого сержанта ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016, позивачка звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року (далі - Закон №2011-ХІІ).

Згідно ст.1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.6 ст.9 Закону №2011-ХІІ за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців, зокрема, дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

07.06.2018 наказом Міністерства оборони України № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Розділом ХХХ вказаного Порядку регулюється питання щодо виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 Розділу ХХХ Порядку № 260).

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Порядок № 884).

Під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку № 884).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до вимог пунктів 5, 6 Порядку №884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

За приписами пункту 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

Отже, виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими та не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

При цьому, у випадку наявності декількох осіб, що мають право на виплату їм грошового забезпечення, сума виплати розподіляється рівними частками на кожного (кожну) із них.

Суд звертає увагу, що у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 по справі №240/25766/23 встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а батьком є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 .

Військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 з 13.09.2022 вважається безвісти зниклим під час штурмових дій під час захисту Батьківщини поблизу н. п. Миколаївка Друга, Бахмутського району, Донецької області. Про зникнення безвісті військовослужбовця ОСОБА_1 було повідомлено як члена родини сповіщенням №38 від 16.09.2022.

За таких обставин, 28.09.2022 на адресу військової частини з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява та документи ОСОБА_1 для нарахування та виплати грошового забезпечення за безвісти зниклого колишнього чоловіка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . До заяви було додано документи визначені п. 4 Порядку №884.

На підставі отриманих і належно оформлених заяв від членів сімей військовослужбовців, які захоплені у полон або є заручниками, інтернованих у нейтральних державах та безвісно відсутніх, командиром в/ч НОМЕР_1 30.11.2022 прийнято наказ №5829 «Про виплату грошового забезпечення сім`ям безвісти зниклих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 », а саме ОСОБА_1 , як опікуну неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

У подальшому, 18.05.2023 на адресу військової частини надійшла заява ОСОБА_7 про виплату грошового забезпечення зниклого безвісти чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з доданими до заяви документами.

На підставі поданої ОСОБА_5 заяви, 02.06.2023 командиром в/ч НОМЕР_1 прийнято наказ №2313 про припинення виплати всіх видів грошового забезпечення з 18.05.2023 ОСОБА_1 та про здійснення виплати належного грошового забезпечення військовослужбовцям які вважаються захоплені у полон або заручниками, а також зниклими безвісти всіх видів грошового забезпечення з 18 травня 2023 ОСОБА_5 .

Однак, колегією суддів було встановлено, що разом із поданою заявою ОСОБА_5 не подано усіх документів, визначених п. 4 Порядку №884, а відповідачем дані обставини не було враховано. Більше того, у послужному списку ОСОБА_3 не внесено змін у графі 17 щодо сімейного стану, а саме: свідоцтва про одруження із ОСОБА_5 та зазначення її, як члена родини.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що такі протиправні дії відповідача призвели до прийняття наказу №2313 від 02.06.2023 з порушенням вимог Порядку №884, а тому постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 по справі №240/25766/23 прийнято рішення про:

- визнання протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо припинення з червня 2023 року виплати грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 його малолітній дочці ОСОБА_8 , що здійснювалися через законного представника - матір ОСОБА_1 з жовтня 2022 року.

- визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2313 від 02.06.2023 про припинення виплати всіх видів грошового забезпечення з 18.05.2023 ОСОБА_1 та про здійснення виплати належного грошового забезпечення військовослужбовцям які вважаються захоплені у полон або заручниками, а також зниклими безвісти всіх видів грошового забезпечення з 18 травня 2023 ОСОБА_5

- зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_7 від 18.05.2023 відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 та прийняти рішення, з врахуванням висновків викладених у цьому судовому рішенні.

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2024 по справі №240/25766/23 командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ "Про виконання рішення суду, яке набрало законної сили" від 19.07.2024 за №2449, яким було скасовано наказ від 02.06.2023 за №2313 "Про припинення виплати всіх видів грошового забезпечення з 18.05.2023 року ОСОБА_1 та про здійснення виплати належного грошового забезпечення військовослужбовцям, які вважаються захоплені у полон або заручниками, а також зниклими безвісти всіх видів грошового забезпечення з 18.05.2023 року ОСОБА_6 ".

При цьому, на виконання вказаної постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ "Про виплату грошового забезпечення сім`ям безвісти зниклих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 " 27.07.2024 за №2625, який наказано здійснювати виплату належного грошового забезпечення військовослужбовцям які вважаються захоплені у полон або заручниками, а також зниклими безвісти у розмірі 100% всіх видів грошового забезпечення з урахуванням вимог виконавчого листа, виданого 31.07.2019 Дніпровським районним судом м. Києві у справі №755/1633/19, в межах виконавчого провадження №59714660, наступним членам їх сімей, зокрема, дружині - ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку, що командиром військової частини НОМЕР_1 не було враховано висновків суду, викладених у постанові від 10.07.2024 по справі №240/25766/23, та, відповідно, прийнято наказ, яким повторно призначено виплату грошового забезпечення сім`ям безвісти зниклих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , зокрема, ОСОБА_6 .

Суд наголошує, що згідно пункту 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється іншим особам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тлумачення положень статті 180 Сімейного кодексу України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Статтею 6 Сімейного кодексу України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 має неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , яку за законом повинен утримувати, суд зауважує, що вона має право отримувати частину грошового забезпечення зниклого безвісти батька ОСОБА_3 через законного представника - матір ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що законодавством чітко встановлено коло осіб які мають право на отримання грошового забезпечення у разі настання події, які регламентовані в розділі XXX наказу №260 від 07.06.3018 та п.7 постановою КМУ № 884 від 30.11.2016 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», тому будь-яке інше довільне трактування вказаних приписів є недопустимим.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи наказ від 27.07.2024 за №2625, яким наказано здійснювати виплату належного грошового забезпечення військовослужбовцям які вважаються захоплені у полон або заручниками, а також зниклими безвісти у розмірі 100% всіх видів грошового забезпечення з урахуванням вимог виконавчого листа, виданого 31.07.2019 Дніпровським районним судом м. Києві у справі №755/1633/19, в межах виконавчого провадження №59714660, наступним членам їх сімей, зокрема, дружині - ОСОБА_5 , діяв не у спосіб, що передбачений законами України та Порядком №884, необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд звертає увагу на той факт що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17.06.2024, залишеним без змін Київським апеляційним судом від 29.11.2024, по справі №755/12077/23 адміністративний позов задоволено, зокрема:

- визнано шлюб, зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 1668 від 02.08.2022 року, - неукладеним.

- зобов`язано Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) анулювати актовий запис про шлюб № 1668 від 02.08.2022 року складений Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про укладення шлюбу між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

А тому, враховуючи викладене, оскільки шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , у судовому порядку визнано неукладеним, суд дійшов висновку, що у ОСОБА_5 відсутнє право на отримання грошового забезпечення ОСОБА_3 , у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016.

З огляду на вказане, враховуючи вищевикладені нормативні приписи Порядку №884, а також той факт, що у позивачки, як законного представника неповнолітньої дитини, наявне право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, який потрапив у полон, з дня захоплення останнього в полон, то суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 .

З метою ефективного захисту порушених прав позивачки суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_4 грошове забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, починаючи з 02 червня 2023 року по 29 листопада 2024 року, з урахуванням виплачених позивачу сум.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За відсутності документально-підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як законному представнику малолітньої ОСОБА_4 грошове забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, з 02 червня 2023 року по 29 листопада 2024 року, з урахуванням виплачених позивачу сум.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

23 грудня 2024 р.

23.12.24