Справа № 280/1161/24
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань встановлення судового контролю

23 грудня 2024 рокуСправа № 280/1161/24 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши заяву представника позивача адвоката Єрьоміної В.А. про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, подану в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала справа №280/1161/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 280/1161/24 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, зокрема:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 85% відповідних сум грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови КМ України № 103 від 21 лютого 2018 року та проведення перерахунку з 01 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 27 липня 2021 року № 33/28-1805, виданої станом на листопад 2019 року Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізький області» з основним розміром 70%;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення та з 01 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 27 липня 2021 року № 33/28-1805, виданої станом на листопад 2019 року Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізький області» у розмірі 85% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

16 грудня 2024 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 , у якій останній просить в порядку статті 382 КАС України встановити контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 280/1161/24 від 19 березня 2024 року.

В обґрунтування вказаної заяви заявником зазначено, що на даний час рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року по справі №280/1161/24 не виконується, оскільки відповідач - Головне управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області, всупереч судового рішення у справі № 280/1161/24 продовжує протиправно нараховувати пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення.

Ухвалою від 16 грудня 2024 року суд призначив до розгляду заяву представника позивача адвоката Єрьоміної В.А. про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, подану у справі №280/1161/24 у порядку письмового провадження; запропонував учасникам справи подати до суду заперечення (пояснення) щодо заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі до 20 грудня 2024 року.

Також, вказаною ухвалою суду від відповідача витребувано особові рахунки пенсії ОСОБА_1 станом на: 01 січня 2016 року, 01 січня 2017 року, 01 січня 2018 року, 01 січня 2019 року, 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та на 01 січня 2024 року.

18 грудня 2024 року від відповідача на адресу суду надійшли заперечення проти задоволення заяви, в обґрунтування яких вказано, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 280/1161/24 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області в повному обсязі.

Також, на виконання вимог ухвали суду від 16 грудня 2024 року відповідачем до суду надані копії особових рахунків ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказана норма кореспондується з частиною другою статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07 травня 2002 року, Ромашов проти України від 27 липня 2004 року, Шаренок проти України від 22 лютого 2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Відповідно до частин першої, другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд наголошує, що вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

При цьому, встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №0640/3719/18, від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Так, представник позивача стверджує, що на даний час рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року по справі №280/1161/24 не виконується, оскільки відповідач - Головне управлінням Пенсійного фонду України у Запорізькій області, всупереч судового рішення № 280/1161/24, продовжує протиправно нараховувати пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення, замість 85%.

Судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №280/1161/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення та з 01 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 27 липня 2021 року № 33/28-1805, виданої станом на листопад 2019 року Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізький області» у розмірі 85% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, з наданих відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 16 грудня 2024 року особових рахунків пенсії ОСОБА_1 вбачається, що на виконання вимог рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі №280/1161/24, нарахування та виплата пенсії позивачу починаючи з 01 січня 2016 року і по теперішній час здійснюється у розмірі 85% грошового забезпечення.

Тобто, нарахування та виплата ОСОБА_1 пенсії здійснюється у тому розмірі грошового забезпечення (85%), який визначено судовим рішенням у справі № 280/1161/24.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звернув увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, перевіряючи наявність підстав для задоволення вимог позивача з урахуванням зазначених правових висновків Верховного Суду щодо застосування статті 382 КАС України, суд зважає на відсутність відомостей про ініціювання позивачем процедури примусового виконання рішення суду, адже питання нарахування та виплати пенсії у розмірі 85% грошового забезпечення від суми грошового забезпечення, вказаного у довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізький області» про розмір грошового забезпечення від 27 липня 2021 року № 33/28-1805, може бути вирішено в рамках відкритого виконавчого провадження у визначеному законом порядку із застосуванням передбачених законом заходів примусового характеру.

Відтак, суд констатує, що вважаючи що судове рішення, ухвалене на користь позивача не виконується та звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, останній не вжив всіх заходів під час виконання рішення державним виконавцем в межах виконавчого провадження,.

Так, з матеріалів адміністративної справи № 280/1161/24 встановлено, що позивач із заявою про видачу виконавчого листа не звертався. У поданій заяві представником позивача не повідомлено про хід виконавчого провадження, його завершення, та/або обставин, які в примусовому порядку виконання судового рішення, не дали очікуваного результату.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, зважаючи на ненаведення позивачем обґрунтованих аргументів щодо необхідності вжиття заходів судового контролю, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача адвоката Єрьоміної В.А. про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 280/1161/24.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Єрьоміної В.А. про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 280/1161/24, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 23 грудня 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов