Справа № 320/19021/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

20 грудня 2024 року Справа №320/19021/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 у справі №320/19021/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищого антикорупційного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із заявою про зміну порядку та способу виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 у справі №320/19021/24.

В обґрунтування заяви вказала, що зверталася до боржника із заявою про виконання судового рішення в названій адміністративній справі, однак Вищий антикорупційний суд (ВАКС, боржник, відповідач у справі) повідомив, що випалати, які здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь здійснюються за кодом економічної класифікації видатків 2730 «Інші виплати населенню», проте в кошторисі відповідача на 2024 рік не передбачені видатки за таким кодом. Наголосила, що така обставина робить неможливим виконання ухваленого на її користь судового рішення немайнового зобов`язального характеру у частині виплати відповідних коштів. Звертала увагу, що неможливість виконання рішень зобов`язального характеру, боржником за якими є державний орган, відповідно до встановленого Законом «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» порядку списання відповідних коштів із рахунків такого державного органу, фактично призводить до неможливості їх виконання в цілому. Вважає, що ця обставина є підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Також зазначила, що боржник здійснив розрахунок належної їй суддівської винагороди за період з 01.05.2023 по 01.05.2024 і визначив її у розмірі 735 665, 43 грн., тому вбачає за необхідне виходити з розміру цієї конкретно визначеної заборгованості і стягнути її з боржника.

Крім того, Вищим антикорупційним судом подано додаткові письмові пояснення. Вказали, що згідно з листом-роз`ясненням Державної казначейської служби України від 15.06.2023, виплати, які здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно з законодавством, здійснюються за кодом економічної класифікації видатків (КЕКВ) 2730 «Інші виплати населенню», проте в кошторисі ВАКС за бюджетною програмою «Здійснення правосуддя Вищим антикорупційним судом» (КПКВК 0851010) не передбачені видатки за кодом економічної класифікації видатків 2730 «Інші виплати населенню» та за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» на виконання судових рішень. Зазначали, що за відсутністю погодження збільшення видатків ВАКС за відповідним КЕКВ з боку Міністерства фінансів України, виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів ВАКС, в тому числі й ОСОБА_1 у справі № 320/19021/24, прямо залежить від наявності коштів за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки»; відсутність коштів за КЕКВ 2800 не спричинена діями ВАКС та об`єктивно від нього не залежить.

Звернули увагу, що гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, боржником за якими є державний орган, встановлено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; при цьому виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто, як випливає зі змісту наданих письмових пояснень, виконання судового рішення у справі, на думку боржника, буде можливим за умови саме стягнення відповідної суми коштів із ВАКС.

Ухвалою від 14.10.2024 року призначено судове засідання для розгляду заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Як боржник, так і стягувач направили клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

У зв`язку із цим, судом прийнято рішення про розгляд названої вище заяви у порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання стосовно заяви про зміну порядку і способу виконання рішення суду, суд враховує таке.

За змістом частин першої, другої та третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За положеннями статті 129-1 Конституції України та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як закріплено у частині першій статті 14 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», Вищий антикорупційний суд є головним розпорядником коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення його діяльності.

За змістом статті 23 Бюджетного кодексу України будь- які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

У відповідності до частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 у справі 320/19021/24, яке набрало законної сили 24.09.2024, було, зокрема, зобов`язано Вищий антикорупційний суд провести нарахування та виплату судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 недонарахованої та невиплаченої суддівсьої винагороди за період з 01.05.2023 по 01.05.2024 на підставі частин другої, третьої статті 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено Законами України про державний бюджет на 2023 та 2024 роки на 1 січня календарного року (2684 грн. та 3028 грн. відповідно), із урахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

30.09.2024 у цій справі видано виконавчий лист.

Як зазначає позивач, що не заперечується відповідачем, на виконання такого рішення Вищим антикорупційним судом нараховано ОСОБА_1 належну до сплати недоплачену суддівську винагороду за період з 01.05.2023 по 01.05.2024 у сумі 735 665, 43 грн.

У той же час, у частині виплати відповідної суми суддівської винагороди судове рішення не виконано.

Вищий антикорупційний суд пояснив це відсутністю видатків на відповідні виплати, а також тим, що відповідне рішення не може бути виконане безпосередньо на підставі норм Закону «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» через відсутність формулювання саме про необхідність стягнення коштів.

За правилами статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

За змістом частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

При цьому, судові рішення у справах, пов`язаних із виплатами, які мають зобов`язальний характер щодо проведення таких виплат, не належать до зазначених у згаданій статті видів рішень, що унеможливлює їх виконання без зміни його способу.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) закріплено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003).

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За наведеного, враховуючи, що боржник нарахував суму недоплаченої суддівської винагороди і визначив її у розмірі 735 665, 43 грн., що визнається як стягувачем, так і Вищим антикорупційним судом, а також те, що ВАКС зазначив, що реальним способом виконання рішення про яке йдеться, є таке виконання у відповідності до положень Закону «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у інший спосіб за відсутності видатків виконання не буде можливим і вважають можливим відповідне виконання лише у випадку саме стягнення коштів, тому ВАКС фактично підтримав заяву про зміну порядку і способу виконання судового рішення у випадку, який розглядається. Також суд враховує, що ВАКС є головним розпорядником бюджетних коштів.

За таких обставин, враховуючи необхідність забезпечення ефективного способу захисту порушених прав, а також позицій боржника і стягувача, суд констатує, що заява ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 в адміністративній справі №320/19021/24 - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 в адміністративній справі №320/19021/24 в частині: «Зобов`язати Вищий антикорупційний суд (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, пр. Берестейський, 41) провести виплату судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) недонараховану та невиплачену суддівську винагороду за період з 01.05.2023 по 01.05.2024 на підставі частин другої, третьої статті 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено Законами України про державний бюджет на 2023 та 2024 роки на 1 січня календарного року (2684 грн. та 3028 грн. відповідно), із урахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті» на «Стягнути на підставі частин другої, третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з Вищого антикорупційного суду (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, пр. Берестейський, 41) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) невиплачену суддівську винагороду за період з 01.05.2023 по 01.05.2024 у розмірі 735 665, 43 грн (сімсот тридцять п`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень 43 копійки), з утриманням усіх передбачених законодавством України податків та зборів при її виплаті».

Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Скрипка І.М.