Справа № 559/4400/24
Суддя: Жуковська О. Ю.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/4400/24
Провадження № 2-а/559/64/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Окренець Д.В., розглянувши в порядку спрощеного адміністративного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

І. Стислий виклад позиції сторін.

1.1.Позивач просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 КУпАП серії ЕНА №03406102 від04.11.2024, а провадження в справі закрити. Посилається на те, що своє вини не визнає, з винесеною постановою не згоден, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова винесена з недотриманням вимог КУпАП, бо його вина не підтверджена доказами.

1.2. Відповідач у відзиві заперечує проти задоволення позову. Зазначають, що 04.11.2024 позивач керував т/з Audi А4, д.н.з. НОМЕР_1 в смт. Смига по вул. Дружби та порушив правила перевезення дітей. На підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення надано відеозаписи з місця події, на яких зафіксовано, що поліцейський підійшов до т/з з сторони водія та побачив, як водій «перелазить» із водійського сидіння на заднє пасажирське сидіння. Чітко видно, що в салоні т/з перебувають малолітні особи та на відеозаписі чітко видно, що діти перебуваючи на задньому видінні не перебувають в утримуючих системах, а також навіть не пристебнуті паском безпеки. Працівник поліції повідомив про причину зупинки та повідомив, що водій ймовірно причетний до порушення ПДР України. Поліцейський виявив порушення, на яке належним чином відреагував. Розгляд справи проводився в порядку, передбаченому статтею 279 КУпАП: позивача було повідомлено про розгляд справи, ознайомлено з правами за ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, інспектором патрульної поліції не здійснювалося будь-яких перешкод щодо реалізації позивачем своїх прав як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. При цьому позивач не підтверджує жодним доказом обставини, на які посилається, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності (а.с.24-30).

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою суду 20.11.2024 відкрито спрощене провадження в справі без виклику сторін, встановлено строк відповідачу для подачі відзиву.

2.2. 04.12.2024 в системі «Електронний суд» сформовано відзив, який зареєстровано і передано головуючому судді 05.12.2024 Одночасно з цим відзивом надійшли відео файли з записами, що стали підставою для винесення постанови відносно ОСОБА_1 .

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

3.1. Згідно постанови серії ЕНА №3406102 від 04.11.2024, ОСОБА_1 04.11.2024 о 00 год. 35 хв. в смт. Смига, вул. Дружби, керуючи т/з Audi А4, д.н.з. НОМЕР_1 , перевозив дітей з ростом до 150 см без спеціальних утримуючих систем, що дасть змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього т/з, чим порушив п. 21.11.б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 грн. (а.с.27).

3.2. З сукупності наданих відеозаписів нагрудної камери поліцейського та відео реєстраторів рух т/з Audi А4 не зафіксовано. Однак на video clip-6 видно, що поліцейський підійшов до транспортного засобу зі сторони водія та нагрудною камерою було зафіксовано, що водій у штанах кольору хакі та спортивному взутті зі світлою підошвою перелазить із водійського сидіння на заднє пасажирське. При цьому, на задньому пасажирському сидінні відразу за водієм, в цей момент вже сидів ОСОБА_1 , який очевидно даного маневру не здійснював. Також на відео чітко видно, що в салоні транспортного засобу на передньому сидінні знаходяться діти, які не перебувають в утримуючих системах, а також не пристебнуті паском безпеки. Під час спілкування з особами, які перебували у салоні автомобіля, встановлено, що власником даного т/з є ОСОБА_1 . В подальшому відбувався розгляд справи щодо ОСОБА_1 , який повністю зафіксовано на наданих відеозаписах, права особі роз`яснювались і поліцейські надавали можливість ними скористатись. При цьому, ОСОБА_1 пояснював, що не є водієм та т/з не керував, і його одяг не того кольору, що в особи, яка переміщалась з водійського місця. ОСОБА_1 було оголошено розмір накладеного стягнення в виді штрафу 510 грн., роз`яснено порядок сплати штрафу, оскаржувану постанову він підписав і копію документу отримав, фактично розгляд справи завершено о 00.37 год.

3.3. Також суд зауважує, що особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав у с. Буща Дубенького району Рівненської області, суду відома. Він неодноразово притягався Дубенським міськрайонним судом Рівненської області до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП 03.02.2022, за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП 07.04.2023, за ч.1 ст. 184 КУпАП 19.02.2024, за ч.1 ст. 130 КУпАП 01.10.2024, за ч.3 ст. 184 КУпАп 17.10.2024, а також з його участю було розглянуто справу і за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за подією від 06.06.2024, де провадження закрито. Крім того, відносно ОСОБА_2 були в суді матеріали на розгляді за ч.1 ст. 17302 КУпАП і позовна заява про розірвання шлюбу за позовом його дружини, однак згідно свідоцтва про смерть від 08.11.2024, серія- НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встнаовлено в судовим рішенням від 08.11.2024 в справі №559/4267/24. тому дві останні справи відносно нього закрито. Тож суду відомо, що ОСОБА_2 вів спосіб життя, за яким мав тягу до алкоголю і регулярно керував транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а також неналежно виконував свої батьківські обов`язки, за що і притягався до адміністративної відповідальності. І в цій справі одяг та взуття особи, яка переміщалась з водійського місця на заднє пасажирське - відповідає тому, в що на відео зафіксовано ОСОБА_2 поряд із ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а в автомобілі саме діти ОСОБА_2 .

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» суддя має доступ до всіх даних реєстру.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункти 1.3, 1.9).

Відповідно до п.21.11.б ПДР України забороняється перевозити дітей, зріст яких менше ніж 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда, крім: транспортних засобів, що здійснюють регулярні, регулярні спеціальні та нерегулярні пасажирські автобусні перевезення, за умови дотримання встановлених цими Правилами обмежень швидкості руху; спеціалізованих санітарних автомобілів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, оперативних транспортних засобів Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, Держприкордонслужби, Служби безпеки, Управління державної охорони під час виконання ними невідкладного службового завдання;

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно п.1 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП, в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

Під час розгляду справи відповідачем доведено в установленому порядку, що водій автомобіля Audi А4 порушив правила перевезення дітей, а саме: перевозив дітей з ростом до 150 см без спеціальних утримуючих систем, що дасть змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього т/з, чим порушив ПДР України. При цьому, стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів того, що саме позивач був водієм, керував т/з Audi А4 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП. З наданих стороною відповідача відеозаписів, завірених цифровим підписом, підтверджується, що подія, яка стала приводом для складання оскаржуваної постанови, зафіксована на автомобільний відеореєстратор та нагрудні відеокамери поліцейських. З вказаних відеозаписів видно, що водій перелазить із водійського сидіння на заднє пасажирське. При цьому, на задньому пасажирському сидінні відразу за водієм, в цей момент вже сидів ОСОБА_1 , який очевидно даного маневру не здійснював, а штани і взуття того, хто змінює своє положення в автомобілі із водійського місця на заднє пасажирське, - не відповідають одягу та взуттю позивача. Однак відповідає одягу, що зафіксовано на відео, у нині покійного ОСОБА_2 , а в салоні авто саме його діти. Проте працівниками поліції постанову було складено саме на позивача - власника даного т/з.

При цьому, позивач стверджує, що вій дійсно є власником т/з Audi А4, однак даним автомобілем не керував, а водієм була зовсім інша особа, а саме: ОСОБА_2 , який побачивши проблискові маячки поліцейського автомобіля, відразу пересів на заднє пасажирське сидіння. Дані твердження стороною відповідача жодним чином не спростовані, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушеннь правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано. Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Проте, суд також зауважує, що власник транспортного засобу стверджує, що передав право керування ОСОБА_2 , щоб перевезти його дітей, бо ніби не знав, що в того немає посвідчення водія. Однак, ця позиція не витримує критики, бо для того, щоб дозволити людині керувати транспортним засобом, власник зобов`язаний пересвідчитись, що той, кому він довіряє свій автомобіль, має право керування ним. Бо згідно ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, а передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП. Тобто, власність зобов`язує власника діяти відповідально. Особливо в ситуації, коли в транспортному засобі перевозяться діти, а особа, яка кермує, при цьому з ознаками алкогольного сп`яніння.

Суть судового контролю під час розгляду даної справи полягає в тому, щоб оцінити підставу винесення спірної постанови саме на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суд не повинен перебирати на себе не владні функції і фактично здійснювати замість компетентного органу (посадової особи) розслідування або ж дослідження доказів, які не були зібрані та не могли бути враховані ним до моменту винесення постанови.

Наведене вище не дає можливості, скасувавши постанови, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, постанова - скасуванню та направленню на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково: скасувати постанову ЕНА №03406102 від 04.11.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Направити справу щодо ОСОБА_1 за подією від 04.11.2024 на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Рівненській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області, адреса вул. Степана Бандери, 14-А, м. Рівне, , електронна адреса .

Суддя Жуковська О.Ю.