Справа № 331/4861/24
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 06.11.2024
Справа № 331/4861/24
Провадження № 2-а/334/82/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря судового засідання - Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2024 до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №446 від 29.07.2024 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Запоріжжя №331/4861/24 від 13.08.2024 для розгляду за підсудністю.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.05.2024 позивач, ОСОБА_1 , з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей день працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 направили його на проходження ВЛК до КНП «Запорізької обласної клінічної лікарні» Запорізької обласної ради.

20.05.2024 позивач почав проходити ВЛК у КНП «Запорізькій обласній клінічній лікарні» Запорізької обласної ради та отримав направлення на обстеження/консультацію. В процесі обстеження позивач здавав аналізи, робилися спеціальні дослідження та інше.

22.05.2024 позивач з`явився за дзвінком до ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримав нову повістку на 23.05.2024. Повідомив, шо проходить ВЛК та з`явитися не зможе, оскільки буде у лікарні, у відповідь йому повідомили, що це формальність і він може не приходити.

23.05.2024 позивач отримав висновок спеціаліста та продовжив проходити ВЛК. В ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомили, що у разі необхідності з ним зв`яжуться по телефону.

27.07.2024 за місцем проживання позивача прийшли працівники поліції та ТЦК, склали протокол №544 про адміністративне правопорушення. Про поважні причини неявки по повістці позивач їх повідомив, окрім того ІНФОРМАЦІЯ_4 мали відомості, що позивач проходив ВЛК.

29.07.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_3 документи від позивача не прийняли, хоча розуміли, що позивач проходив ВЛК. Факт того, що позивач оновлював свої данні та є заброньованою особою залишився поза увагою.

Позивач вважає, що постанова є протиправно, винесеною з порушенням закону та підлягає скасуванню.

Просить скасувати постанову №446 від 29.07.2024 по справі про адміністративне правопорушення складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

09.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10.10.2024 представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якої просив в задоволенні позову відмовити.

06.11.2024 позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вказує про наступне.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено (ч.3 ст.286 КАС України).

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою №446 від 29.07.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 визнано ОСОБА_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000,00 гривень.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 22.05.2024 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08:00 год. 23.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ,для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 отримав, про що свідчить проставлений його особистий підпис в розписці від 22.05.2024. Проте, у зазначений у повістці час, а саме 23.05.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 №2232-ХП «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з частиною 1 статті22 3акону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції від 30.06.2023) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборонуУкраїни» від 06.12.1991 року №1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

За приписами частини 2 статті КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. В контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну і підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 23.05.2024 о 08:00 год. за повісткою.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про і адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних) незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини) особи тлумачаться на її користь.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними тг допустимими доказами.

Суд наголошує, що згідно з частиною другою статті 77 КАС України є адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльност суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважені правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративно відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховині Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа К 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.201Е (справа № 524/7184/16-а).

При цьому відповідно до Консультативного висновку спеціаліста КНП «ЗРФКЛДЦ» ЗОР від 23.05.2024 позивач був на консультації.

Позивач проходив ВЛК, про що свідчить направлення №9118-2100-255 виданого КНП «Запорізька обласна лікарня» Запорізької обласної ради.

Про вказані обставини позивач повідомив відповідача під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення №544 від 27.07.2024, що зазначено в самому протоколі.

Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасне прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 №673 поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаногодо військового комісаріату для призову на збори у строк, установлений військовим комісаріатом, які підтверджені відповідними документами (довідками), визнаються: хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Таким чином, під час розгляду справи про адмінправопорушення начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 не надав належної оцінки доказам та залишив їх поза увагою.

В ході розгляду адміністративної справи, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП свого підтвердження не знайшов.

Відповідно до Примітки - Положення статей 210 , 210-1 КУПАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до довідки №3005 військово-лікарської комісії від 27.07.2024 виданої КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради солдат запасу ОСОБА_1 придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах (установах), медичних підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання щодо стягнення з відповідача судових витрат позивачем не ставиться.

Керуючись статтями: 2, 5, 9, 72-79, 90, 121, 134, 139, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 29.07.2024 №449 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000,00 гривень, провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: Ісаков Д.О.