Справа № 990SСGС/11/24
Суддя: Усенко Євгенія Андріївна
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

суддів Великої Палати Верховного Суду Усенко Є. А., Банаська О. О., Гриціва М. І., Пількова К. М., Ткача І. В., Уркевича В. Ю.
у справі № 990SCGC/11/24 (провадження № 11-134сап24) за скаргою ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2024 № 1656/0/15-24, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 03.04.2024 № 970/2дп/15-24 про притягнення до дисциплінарної відповідальності
1. ОСОБА_1 (далі також - скаржниця) звернулася до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою на рішення Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 30.05.2024 № 1656/0/15-24 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 3 квітня 2024 року № 970/2дп/15-24 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 » (далі - оскаржуване рішення).
Серед підстав, якими у скарзі обґрунтовано довід, що оскаржуване рішення неправомірне, ОСОБА_1 посилається на те, що, враховуючи норми, що діяли на час вчинення нею діянь, які дисциплінарний орган кваліфікував як дисциплінарний проступок, та отримання ВРП дисциплінарної скарги щодо неї, строк притягнення судді до відповідальності збіг.
Скаржниця зазначає, що станом на 20.10.2020 (день, коли дисциплінарна скарга надійшла до ВРП) частина четверта статті 42 Закону України від 21.12.2016 № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) діяла в редакції, згідно з якою дисциплінарне провадження здійснюється у розумний строк, який не повинен перевищувати шістдесят днів з моменту отримання дисциплінарної скарги. На думку скаржниці, цей строк є присічним і не може бути зміненим. Процес формування складу ВРП, законодавчі прогалини в регулюванні строків також не можуть братися до уваги при вирішенні питання щодо права судді на проведення дисциплінарного провадження у строк, визначений законом.
Для притягнення її до дисциплінарної відповідальності має бути застосовано трирічний строк з дня, наступного за днем вчинення дисциплінарного проступку, а починаючи з 21.10.2020 - з урахуванням шістдесяти днів з моменту отримання дисциплінарної скарги (тобто встановленого частиною четвертою статті 42 Закону № 1798-VIII строку здійснення дисциплінарного провадження).
2. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2024 скаргу ОСОБА_1 задоволено; рішення ВРП від 30.05.2024 № 1656/0/15-24 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 3 квітня 2024 року № 970/2дп/15-24 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 » скасовано.
3. Велика Палата Верховного Суду знайшла обґрунтованими висновки ВРП про наявність у діянні скаржниці складу дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 106 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII).
Водночас, скасовуючи рішення ВРП, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що ОСОБА_1 у скарзі посилається на те, що дисциплінарне стягнення накладено на неї поза межами встановленого частиною одинадцятою статті 109 Закону № 1402-VIII строку притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Цей довід вона наводила і в скарзі на рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП від 03.04.2024 № 970/2дп/15-24, однак ВРП цьому доводу оцінки не дала.
Велика Палата, зокрема, зазначила, що норму частини одинадцятої статті 109 Закону № 1402-VIII слід розуміти так: трирічний строк притягнення до дисциплінарної відповідальності судді обчислюється з дати вчинення дисциплінарного проступку по дату накладення дисциплінарного стягнення (включно) з урахуванням того, що час тимчасової непрацездатності, перебування судді у відпустці чи здійснення відповідного дисциплінарного провадження до такого трирічного строку не враховується.
У цій справі часовий інтервал зазначеного проміжку визначається початковою датою - датою вчинення дисциплінарного проступку (05.11.2018-27.03.2020 - дати ухвалення постанов про закриття провадження у справах про вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які встановлена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності) та кінцевою - датою накладення дисциплінарного стягнення (03.04.2024 - дата прийняття Другою Дисциплінарною палатою ВРП рішення № 970/2дп/15-24).
Разом з тим в оскарженому рішенні ВРП не наведено мотивів обчислення строку притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з урахуванням того, що постанови про закриття провадження у справах про вчинення адміністративних правопорушень були ухвалені з 05.11.2018 по 27.03.2020, а рішення про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності дисциплінарний орган прийняв 03.04.2024, тому оскаржене рішення ВРП не можна вважати вмотивованим, з огляду на що воно підлягає скасуванню.
4. З висновком Великої Палати Верховного Суду щодо підстави скасування оскарженого рішення та результату розгляду справи не погоджуємося, а свою позицію обґрунтовуємо такими доводами.
У справі встановлено, що впродовж часу з 05.11.2018 по 27.03.2020 суддя ОСОБА_1 ухвалила постанови про закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення (стаття 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення) № 214/9364/19, 214/7453/19, 214/7037/19, 214/7036/19, 214/7039/19, 214/7127/19, 214/6946/19, 214/3988/19, 214/2895/19, 214/2027/19, 214/693/19, 214/808/19, 214/252/19, 214/16/19, 214/15/19, 214/7477/18, 214/5216/18, 214/3348/19, 214/3216/19, 214/3174/19, 214/14/20, 214/8469/19, 214/7035/19, 214/5020/19, 214/3347/19, 214/4305/19, 214/3449/19, 214/3529/19, 214/2962/19, 214/2578/19, 214/2554/19, 214/1906/19, 214/100/19, 214/786/19, 214/111/19, 214/8335/18, 214/7894/18, 214/6956/18, 214/5143/18. Незабезпечення суддею ОСОБА_1 своєчасного розгляду перелічених справ (у межах строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановленого статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення) кваліфіковано дисциплінарним органом як дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 2 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII.
Дисциплінарна скарга щодо судді ОСОБА_1 у зв`язку із закриттям проваджень у зазначених справах надійшла до ВРП 22.10.2020, дисциплінарне провадження відкрито 05.07.2021, а рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності ухвалено 03.04.2024.
Частиною одинадцятою статті 109 Закону № 1402-VIII визначено, що дисциплінарне стягнення до судді застосовується не пізніше трьох років із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування судді у відпустці чи здійснення відповідного дисциплінарного провадження.
Застосовуючи цю норму, слід враховувати, що трирічний строк притягнення судді до дисциплінарної відповідальності обчислюється з дня вчинення дисциплінарного проступку до дня накладення дисциплінарного стягнення (включно) і що дні тимчасової непрацездатності, перебування судді у відпустці чи здійснення дисциплінарного провадження щодо судді до зазначеного трирічного строку не враховуються.
Водночас застосування строку притягнення судді до дисциплінарної відповідальності потребує застосування норм статті 42 Закону № 1798-VIII, які визначають часові межі дисциплінарного провадження.
Наразі частина друга статті 42 Закону № 1798-VIII (із змінами, внесеними згідно із Законом від 14.07.2021 № 1635-IX; у редакції Закону від 09.08.2023 № 3304-IX) визначає, що дисциплінарне провадження розпочинається після отримання ВРП скарги щодо дисциплінарного проступку судді, з повідомленням про вчинення дисциплінарного проступку суддею (дисциплінарної скарги), поданої відповідно до Закону № 1402-VIII, або за ініціативою Дисциплінарної палати ВРП чи за зверненням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом. Днем початку здійснення дисциплінарного провадження є день отримання ВРП відповідної дисциплінарної скарги або день ухвалення Дисциплінарною палатою ВРП рішення про відкриття відповідної дисциплінарної справи за власною ініціативою чи день отримання ВРП відповідного звернення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
У період з 05.08.2021 (дата набрання чинності Законом від 14.07.2021 № 1635-IX) до 17.09.2023 (дата набрання чинності Законом від 09.08.2023 № 3304-IX) частина друга статті 42 Закону № 1798-VIII мала таку редакцію: «Дисциплінарне провадження розпочинається після отримання скарги щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарної скарги), поданої відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», або за ініціативою Дисциплінарної палати ВРП чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом».
У свою чергу, в редакції Закону від 16.10.2019 № 193-IX частина перша статті 42 Закону № 1798-VIII [регламентувала початок дисциплінарного провадження; Рішенням Конституційного Суду України від 11.03.2020 № 4-р/2020 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною)] визначала, що дисциплінарне провадження розпочинається після отримання відповідно до Закону № 1402-VIII скарги щодо дисциплінарного проступку судді, повідомлення про вчинення дисциплінарного проступку суддею або після самостійного виявлення членами ВРП з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею дисциплінарного проступку, або за ініціативою Дисциплінарної палати, Комісії з питань доброчесності та етики чи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у випадках, визначених законом (дисциплінарна скарга).
Ретроспективний аналіз норм статті 42 Закону № 1798-VIII, необхідність якого в цій справі обумовлена часовим проміжком вчинення дисциплінарного проступку, який ставиться скаржниці за провину (постанови про закриття провадження у перелічених вище справах про адміністративні правопорушення суддею ОСОБА_1 ухвалені з 05.11.2018 по 27.03.2020), та датою отримання ВРП дисциплінарної скарги щодо судді (22.10.2020), свідчить, що, незважаючи на викладені вище зміни до цієї статті, визначення початку дисциплінарного провадження залишилося незмінним - з дня отримання ВРП відповідної дисциплінарної скарги, що, в підсумку, було чітко закріплено в діючій редакції цієї статті.
Відповідно до частини третьої статті 42 Закону № 1798-VIII дисциплінарне провадження включає: 1) попередню перевірку дисциплінарної скарги, вивчення матеріалів для встановлення ознак вчинення суддею дисциплінарного проступку, ухвалення рішення про залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги, відмову у відкритті дисциплінарної справи або відкриття дисциплінарної справи; 2) підготовку дисциплінарної справи до розгляду, розгляд дисциплінарної справи та ухвалення рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності; 3) розгляд скарги на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності.
Отже, в разі відкриття дисциплінарної справи за дисциплінарною скаргою на суддю часові рамки дисциплінарного провадження визначаються датою надходження скарги до ВРП та датою ухвалення Дисциплінарною палатою рішення за такою скаргою.
Частиною четвертою статті 42 Закону № 1798-VIII в редакції Закону від 16.10.2019 № 193-IX (набрав чинності з 07.11.2019), яка діяла до 17.09.2023, було встановлено, що дисциплінарне провадження здійснюється у розумний строк; строк здійснення дисциплінарного провадження не повинен перевищувати шістдесят днів з моменту отримання дисциплінарної скарги, а пункт 12.34 Регламенту ВРП, затвердженого рішенням ВРП від 24.01.2017 № 52/0/15-17 (в редакції рішення ВРП від 11.11.2019, діючій впродовж цього ж періоду), передбачав, що Дисциплінарна палата розглядає дисциплінарну справу (скаргу) протягом строків, визначених Законом [№ 1798-VIII], чинним на день надходження дисциплінарної скарги до ВРП.
Посилаючись на ці нормативні положення, ОСОБА_1 доводить, що відсутність факту відкриття дисциплінарної справи щодо неї до 11.11.2019 та закінчення після цієї дати встановленого законом граничного строку здійснення дисциплінарного провадження [шістдесяти днів з дня отримання ВРП дисциплінарної скарги (22.10.2020)] виключає врахування при визначенні строку притягнення її до дисциплінарної відповідальності за проступки, вчинені до 11.11.2019, часу здійснення дисциплінарного провадження та часу поза межами шістдесяти днів - за проступки, вчинені після цієї дати.
Втім, застосовуючи норми статті 42 Закону № 1798-VIII та частини одинадцятої статті 109 Закону № 1402-VIII до встановлених у цій справі обставин, можна дійти висновку, що дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 було накладено в межах трирічного строку притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. При цьому в період з 22.10.2020 по 03.04.2024 до цього строку не враховувався строк здійснення дисциплінарного провадження щодо судді ОСОБА_1 . Не враховувався до зазначеного трирічного строку і строк перебування судді ОСОБА_1 у відпустці та на лікарняному впродовж 2018-2019 роках (у 2018 році: з 19 до 28 лютого, з 23 квітня до 3 травня, з 18 червня до 13 липня, з 20 до 31 серпня, з 29 жовтня до 2 листопада; у 2019 році: з 13 до 27 лютого, 25, 26 березня; з 22 до 26 квітня, 21, 22 травня, з 18 до 27 червня, 22 липня, з 29 липня до 23 серпня, 13 вересня, з 23 жовтня до 1 листопада скаржниця перебувала у відпустках; 18 вересня 2018 року, 25 березня, 7 червня, 23 та 24 липня 2019 року судді ОСОБА_1 надавались дні відпочинку за раніше відпрацьований вихідний день; із 6 по 8 червня 2018 року скаржниця перебувала на лікарняному), що також було враховано в рішенні Другої дисциплінарної палати ВРП від 03.04.2024 № 970/2дп/15-24.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Скасовуючи рішення ВРП, Велика Палата Верховного Суду виходила з його необґрунтованості (невмотивованості) через ненаведення ВРП мотивів обчислення строку притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
Разом з тим відповідні мотиви (викладення, а відтак і оцінка обставин щодо строку притягнення скаржниці до дисциплінарної відповідальності), як зазначено вище, наведені в рішенні Другої Дисциплінарної палати ВРП від 03.04.2024, яке власне і є рішенням про притягнення скаржниці до відповідальності.
ВРП ж, залишивши без змін це рішення Другої Дисциплінарної палати, фактично погодилася з усіма викладеними в ньому аргументами дисциплінарного органу, в тому числі й щодо строку притягнення скаржниці до дисциплінарної відповідальності. Незважаючи на те, що в оскарженому рішенні не зроблено окремого висновку щодо дотримання строку притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, ВРП, залишивши її скаргу на рішення Другої Дисциплінарної палати від 03.04.2024 без задоволення, водночас визнала, що скаржниця до дисциплінарної відповідальності притягнута в межах встановленого законом строку. Це, на наше переконання, виключає підстави для оцінки оскарженого рішення як неумотивованого через ненаведення мотивів обчислення строку притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, як це зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду, якої стосується наша окрема думка.
Відповідно до положень частини сьомої статті 266 КАС скарга на рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, розглядається Великою Палатою Верховного Суду за правилами касаційного провадження, встановленими цим Кодексом.
Положеннями частини першої статті 341 КАС, у свою чергу, повноваження суду касаційної інстанції обмежені доводами та вимогами касаційної скарги, а також перевіркою у зв'язку з такими доводами та вимогами правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.
Доводи ОСОБА_1 у скарзі в частині строку притягнення її до відповідальності полягали саме в неправильному застосуванні ВРП в оскарженому рішенні норм статті 42 Закону № 1798-VIII та частини одинадцятої статті 109 Закону № 1402-VIII, а не висновку ВРП щодо фактичних обставин, які стосуються обчислення строку притягнення її (скаржниці) до відповідальності, а тому у Великої Палати Верховного Суду були всі підстави дати відповідь на ці доводи скаржниці, не скасовуючи оскаржуване рішення.
У підсумку вважаємо, що результатом розгляду справи мало бути рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні скарги та про залишення без змін рішення ВРП від 30.05.2024 № 1656/0/15-24 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 3 квітня 2024 року № 970/2дп/15-24 про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1».
Судді: Є. А. Усенко