Справа № 340/4804/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/4804/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савонюка М.Я., за участю секретаря судового засідання Мацько В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, за участю:

представника позивача Тимошенко А.А.,

представника відповідача Коваленко Р.М.,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати наказ №1525 командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 13.06.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.07.2022, перебуваючи на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та виконуючи бойове завдання у складі розрахунку, відповідно бойового розпорядження із застосування артилерії військової частини НОМЕР_1 №985 від 28.07.2022 в районі с. Невельське Донецької області, рухаючись у темну пору доби попав під ворожий артилерійський обстріл ствольною артилерією, внаслідок чого автомобіль, у якому він перебував, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.

Вказує, що під час зіткнення знаходився за кабіною, на штатному місці навідника, разом зі своєю зброєю НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вилетів із автомобіля та отримав травми, а саме - вогнепальне уламкове поранення другого пальця правої кисті, забій м`яких тканини поперекової ділянки зліва та правої стопи, після травматичної невропатії правого малогомілкового нерву. З місця події його було госпіталізовано до 66-го військового мобільного госпіталю ( АДРЕСА_1 , ВЧ НОМЕР_3 ) без АК-74 №5496549. У ході госпіталізації повідомив водію ОСОБА_2 , що поряд з ним відсутній АК-74 №5496549.

Стверджує, що у момент ворожого артилерійського обстрілу та отриманих травм, що призвели до госпіталізації, не зміг самостійно відшукати зброю. Пізніше йому повідомили, що зброю на місці ДТП не знайдено. Після повернення у розташування військової частини надав пояснення у письмовому вигляді.

Зазначає, що згідно наказу №1525 від 13.06.2024 «Про результати службового розслідування» його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності і накладено дисциплінарне стягнення - «сувора догана». Також, притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності на загальну суму 33640,90 грн шляхом утримування з щомісячного грошового забезпечення та додаткової винагороди 20% від нарахованої суми грошового забезпечення до повного погашення.

Із наказом не погоджується, вказує на порушення відповідачем строків призначення, проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення, а також не застосування ним у даній ситуації бойового імунітету, оскільки втрата зброї відбулась під час виконання бойового завдання.

Зауважує, що відповідачем належним чином не встановлювались обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки; причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обгрунтування заперечень зазначив, що втрата позивачем зброї АК-74 № НОМЕР_4 1988 року випуску відбулася під час виконання службових обов`язків із захисту Батьківщини, вина вбачається у формі необережного, безвідповідального ставлення до отриманого військового майна, що призвело до втрати його та заподіянню державі шкоди.

Вказує, що згідно з відомістю щодо визначення залишкової вартості майна служби РАО у військовій частині НОМЕР_1 станом на 13.02.2023 вартість шкоди у зв`язку з втратою автомата АК-74 №5 року випуску становить 3364,09 грн. Завдана шкода державі внаслідок розкрадання або втрати озброєння, зброї та боєприпасів до неї, відшкодовується в десятикратному розмірі, тому вартість шкоди у зв`язку з втратою автомата АК-74 №5 року випуску становить 33640,90 грн.

Зауважує, що службове розслідування було призначено лише 13.02.2023 у зв`язку з тим, що позивач вчасно не доповідав про факт втрати закріпленої зброї. Дорожньо-транспортна пригода, на яку посилається позивач, документально не оформлена, відсутні матеріали в органах поліції та Військової служби правопорядку.

Вказує, що оскільки втрата військового майна мала місце не під час бою, а внаслідок незафіксованої дорожньо-транспортної пригоди, законодавчі норми про бойовий імунітет не можуть бути застосовано до позивача з метою звільнення його від кримінальної, дисциплінарної чи матеріальної відповідальності.

Стверджує, що позивач порушив установлений порядок використання військового майна (зброї) передбаченого законодавством, оскільки втратив зброю та заподіяв державі збитків, через необережне, безвідповідальне ставлення до отриманого військового майна.

Звертає увагу, що окремі пункти наказової частини даного наказу не стосуються прав та законних інтересів позивача.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, додатково надав пояснення, згідно яких 28.07.2022, переїжджаючи у темну пору доби на автомобілі марки «Урал» на нову позицію у складі розрахунку біля населеного пункту Нетайлове Донецької області, їхній автомобіль попав у ДТП, зіткнувшись з іншим автомобілем. Під час зіткнення знаходився за кабіною, на штатному місці навідника, автомат знаходився у нього в руках. Від удару впав на землю. Прийшовши до тями виявив, що закріплений за ним автомат АК-74 відсутній. Про втрату зброї відразу повідомив водієві ОСОБА_3 та командиру машини ОСОБА_4 . Також попросив поліцейських, які знаходились на місці події, допомогти у пошуках автомата. Після цього, у зв`язку з отриманими травмами, його разом з іншими військовослужбовцями було евакуйовано у військовий госпіталь. Разом з їхнім розрахунком на місці ДТП також перебували військовослужбовці іншого підрозділу, тому підозрює, що зброю могли забрати саме вони. Пояснення по обставинах втрати зброї у письмовій формі надав після проходження лікування уже в 2023 році.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково вказала на протиправність проведення відповідачем утримання з грошового забезпечення на відшкодування завданих збитків державі без рішення суду.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, додатково зазначив, що втрати зброї позивачем відбулась не безпосередньо під час виконання бойового завдання, тому підстави для застосування бойового імунітету відсутні.

16.07.2024 одночасно з позовною заявою представником позивача - адвокатом Тимошенко Анастасією Анатоліївною, подано заву про забезпечення позову.

16.07.2024 представником позивача разом із позовною заявою заявлено клопотання про витребування у відповідача доказів по справі.

19.07.2024 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

30.07.2024 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано суду клопотання про продовження строку виконання ухвали суду від 25.07.2024.

30.08.2024 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

20.09.2024 представником позивача подано суду заяву про участь позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

20.09.2024 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

04.11.2024 позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із позовною заявою.

18.11.2024 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

17.07.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі іншого документа, за яким здійснюється стягнення у безспірному порядку відмовлено.

19.07.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

25.07.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано у відповідача докази по справі.

01.08.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду продовжено Військовій частині НОМЕР_1 строк для надання суду витребуваних доказів.

03.09.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відео-конференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

11.09.2024 протокольною ухвалою суду оголошено перерву у судовому засіданні до 25.09.2024.

20.09.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду задоволено клопотання представника позивача про участь позивача та його представника у судовому засіданні в режимі відео-конференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

23.09.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відео-конференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

25.09.2024 протокольною ухвалою оголошено перерву у судовому засіданні до 01.10.2024.

01.10.2024 протокольно ухвалою суду оголошено перерву у судовому засіданні до 23.10.2024.

23.10.2024 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання суду шляхом надання суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску.

06.11.2024 ухвалою суду задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 25.11.2024.

19.11.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відео-конференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

25.11.2024 протокольною ухвалою оголошено перерву у судовому засіданні до 19.12.2024.

09.12.2024 ухвалою суду викликано у судове засідання свідків. Допущено участь свідків у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Заслухавши представників сторін по справі, установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 .

28.07.2022 виконуючи бойове завдання у складі розрахунку, відповідно до бойового розпорядження із застосування артилерії військової частини НОМЕР_1 №985 від 28.07.2022, рухаючись у темну пору доби у режимі світломаскування попав під ворожий артилерійський обстріл ствольною артилерією, внаслідок чого автомобіль, у якому він перебував зіткнувся із перешкодою.

Під час зіткнення ОСОБА_1 знаходився за кабіною, на штатному місці навідника разом із закріпленою за ним зброєю атоматом НОМЕР_2 .

Внаслідок даної події позивач отримав травми, а саме - вогнепальне уламкове поранення другого пальця правої кисті, забій м`яких тканини поперекової ділянки зліва та правої стопи, після травматичної невропатії правого малогомілкового нерву. З місця події його було госпіталізовано до 66-го військового мобільного госпіталю ( АДРЕСА_1 , ВЧ НОМЕР_3 ) без особистої зброї АК-74 № НОМЕР_4 (а.с. 49-52).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 13.02.2023 №437 призначено службове розслідування за фактом втрати АК-74 № НОМЕР_4 старшого навідника 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи Військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 та доручено його проведення командиру взводу управління командира батареї реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи Військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_5 (а.с. 65).

01.06.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) видано наказ "Про перепризначення службового розслідування №437 від 13.02.2023, яким перепризначено проведення службового розслідування на старшого помічника начальника відділення об`єднаної вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 (а.с. 66 зв.).

За результатами службового розслідування складено Акт службового розслідування, затверджений 13.06.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 .

Пунктом 2 "Опис обставин вчиненого правопорушення (події)" вказаного Акту встановлено, що 28.07.2022 старший солдат ОСОБА_1 в складі розрахунку реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи відповідно до бойового розпорядження, виконував бойове завдання в районі населеного пункту Невельське, Донецької області. Розрахунок, у складі: командир 1 реактивного артилерійського взводу-старший офіцер на батареї реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 - лейтенант ОСОБА_6 , головний сержант-командир бойової машини 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 - молодший сержант ОСОБА_4 , старший навідник 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 - старший солдат ОСОБА_1 , водій-заряджаючий 1 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 . О 23:30 28.07.2022 розпочався ворожий артилерійський обстріл зі ствольної артилерії 152 мм снарядами вогневої позиції розрахунку, при зміні вогневої позиції приблизно о 23:45 відбулася дорожньо-транспортна пригода транспортним засобом БМ-21 "ГРАД" УРАЛ-375, військовий номер НОМЕР_5 , внаслідок зіткнення, була втрачена зброя НОМЕР_2 . Пошукові дії результату не дали.

Відповідно до наведених у вказаному Акті відомостей з рапорту командира реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_7 13.02.2023, вх. №2713, старший солдат ОСОБА_1 в складі розрахунку реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи відповідно до бойового розпорядження, виконував бойове завдання в районі населеного пункту Невельське Донецької області. Розрахунок перебував у складі: командир 1 реактивного артилерійського взводу-старший офіцер на батареї реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 - лейтенант ОСОБА_6 , головний сержант-командир бойової машини 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 - молодший сержант ОСОБА_4 , старший навідник 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 - старший солдат ОСОБА_1 , водій-заряджаючий І реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 . О 23:30 28.07.2022 розпочався ворожий артилерійський обстріл зі ствольної артилерії 152 мм снарядами вогневої позиції розрахунку, при зміні вогневої позиції приблизно о 23:45 відбулася дорожньо-транспортна пригода транспортним засобом БМ-21 "ГРАД" УРАЛ-375, військовий номер НОМЕР_5 , внаслідок зіткнення, була втрачена зброя по службі ракетно-артилерійського озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 : 5,45 мм автомат АК-74 №5 року випуску 1 одиниця.

Згідно зазначених в Акті письмових пояснень капітана ОСОБА_6 , сержанта ОСОБА_4 28.07.2022 вони виконували бойові завдання, відповідно бойового розпорядження із застосування артилерії військової частини НОМЕР_1 №985 від 24.07.2022 в районі АДРЕСА_2 . Розрахунок був у складі: командир 1 реактивного артилерійського взводу-старший офіцер на батареї реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 - лейтенант ОСОБА_6 , головний сержант-командир бойової машини 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 - молодший сержант ОСОБА_4 , старший навідник 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 - старший солдат ОСОБА_1 , водій-заряджаючий І реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 . Повертаючись після виконання бойового завдання в район очікування, розпочався ворожий артилерійський обстріл ствольною артилерією. Переміщення здійснювалось в темну пору доби з засобами світломаскування у зв`язку із чим, видимість місцевості була обмеженою, орієнтовно о 23:30 сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення із бетонними блоками. Під час зіткнення старший солдат ОСОБА_1 знаходився за кабіною, на штатному місці навідника, звідки, під час зіткнення, разом із своєю зброєю, а саме НОМЕР_2 , вилетів з-за кабіни та отримав травми, зброя відлетіла у невідомому напрямку. З місця події, вище вказаних осіб окрім водія було госпіталізовано до 66-го військового мобільного госпіталю ( АДРЕСА_1 , в/ч НОМЕР_3 ). На місці ДТП проводились пошукові дії зброї НОМЕР_2 , зі слів старшого солдата ОСОБА_1 зброя НОМЕР_2 не була знайдена. Де зараз знаходиться зброя НОМЕР_2 невідомо (а.с. 83 87).

Відповідно до пункту 2 Наказу №1525 від 13.06.2024 «Про результати службового розслідування» за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 1.3, 1.5, 4.4 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.07.2005 №359 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 20.10.2015 №569), та відповідно до пункту "в" статті 48, статті 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності і накладено на нього дисциплінарне стягнення - "СУВОРА ДОГАНА".

Пунктом 3 вказаного наказу визнано військове майно реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , а саме: 5,45 мм автомат АК-74 №5 року випуску - 1 одиниця таким, що втрачено внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності старшого солдата ОСОБА_1 , повна сума збитків завданих державі в розмірі 3364,09 грн. (три тисячі триста шістдесят чотири гривні дев`ять копійок) підлягає відшкодуванню вартістю завданих збитків державі, у зв`язку з втратою закріплено, за ним зброї у десятикратному розмірі на загальну суму 33640,90 грн. (тридцять три тисяч, шістсот сорок гривень дев`яносто копійок).

За неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 1.3, 1.5, 4.4 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.07.2005 №359 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 20.10.2015 №569) та відповідно до Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" притягнуто ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності на загальну суму 33640,00 грн (а.с.87 зв 91).

Відповідно до довідки №0989/10/3180 від 01.08.2024 про розмір утримань із грошового забезпечення старшого навідника 2 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 станом на 01.07.2024 згідно Наказу №1525 від 13.06.2024 проведено стягнення за червень 2024 року у сумі 4394,50 грн, залишок до стягнення 29246,40 грн (а.с. 105).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 4 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).

Положеннями статті 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 17 Статуту визначено, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно зі статтею 26 Статуту військовослужбовців залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права і командирів щодо їх застосування визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно положень статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно із частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Положеннями статті 48 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); г) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

В силу вимог пунктів 83-86 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, чи одержано інформацію про вчинення такого правопорушення військовослужбовцем, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та спеціально уповноваженому суб`єктові у сфері протидії корупції.

У разі якщо ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, встановлено під час проведення службового розслідування стосовно військовослужбовця Збройних Сил України чи одержано інформацію про вчинення ним такого правопорушення, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та начальникові відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (далі по тексту - Порядок №608).

Згідно з пунктом 7 Порядку №608 службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку №608 службове розслідування може призначатися у разі втрати або викрадення зброї чи боєприпасів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 3 розділу II Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Згідно із пунктом 1 розділу III Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування.

Відповідно до пункту 3 розділу III Порядку №608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Згідно з пунктами 1-6 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Відповідно до пунктів 1-2 розділу VI Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що передумовою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є, зокрема проведення службового розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Таке службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння). Результати службового розслідування фіксуються у акті службового розслідування, в якому і мають бути відображені усі зазначені вище складові, надана належна оцінка усім обставинам, встановленим під час проведення такого службового розслідування з урахуванням пояснень особи, відносно якої воно проведено, та, відповідно, має міститися висновок з урахуванням усіх обставин, встановлених під час проведення службового розслідування.

Розділом VIII Порядку №608 врегульовано особливості проведення службового розслідування за фактами завданої державі матеріальної шкоди.

Так, у разі виявлення факту завдання шкоди державі командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає службове розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Під час проведення такого службового розслідування додатково необхідно з`ясувати: наявність шкоди; протиправну поведінку особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; ступінь нанесення матеріальної шкоди (пошкодження, псування або втрата військового майна); умисність чи необережність дій (бездіяльність) винної особи та обставини, за яких заподіяно шкоду.

До матеріалів службового розслідування долучається довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-IX (далі - Закон №160-IX).

Згідно з підпунктами 3-5 частини першої статті 1 Закону №160-ІХ командир (начальник) - командир (начальник, керівник) військової частини, установи, організації, закладу; матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність (ч. 1 ст. 3 Закону №160-IX).

Відповідно до частини другої статті 3 Закону №160-IX умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України (ч. 3 ст. 3 Закону №160-IX).

Згідно з положеннями статті 8 Закону №160-IX посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону №160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 160-IX завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок:

1) дії непереборної сили;

2) необхідної оборони;

3) крайньої необхідності;

4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження;

5) виправданого службового ризику;

6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус;

7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.

Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування (ч. 3 ст. 9 Закону № 160-IX).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для таких висновків:

- по-перше, до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі встановлення в ході службового розслідування завдання ним прямої дійсної шкоди державі, внаслідок протиправної поведінки у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків та встановленням причинного зв`язку між протиправною поведінкою такої особи і завданою шкодою із обов`язковим встановленням вини особи в завданні такої шкоди;

- по-друге, під час проведення службового розслідування комісією має бути перевірено та встановлено наявність/відсутність обставин, що виключають матеріальну відповідальність; у свою чергу висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин спричинення шкоди, встановлення наявності (або відсутності) у діянні складу порушення, вирішення питання щодо наявності (або відсутності) підстав для притягнення його до відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі;

- по-третє, Закон №160-IX розмежовує підстави для застосування до особи обмеженої матеріальної відповідальності та повної або підвищеної матеріальної відповідальності.

За висновками Верховного Суду в частині щодо обставин встановлення та підтвердження вини військовослужбовця, завдання дійсної прямої шкоди державі у постановах від 19.12.2019 у справі №813/3018/16, від 25.03.2020 у справі №825/1000/18 та вирішуючи спір у подібних правовідносинах, суд надає правову оцінку доводам учасників справи на предмет наявності порушеного права чи інтересу, в залежності від обставин, установлених у кожному конкретному випадку.

Отже, резюмуючи викладене у своїй сукупності, суд відмічає, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовця є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 Закону № 160-IX, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Тобто, обсяг матеріальної відповідальності ставиться у залежність як від форми вини, так і від певних фактичних обставин, за якими власне визначається винуватість особи у заподіянні державі збитків, відповідно і міра вказаного виду юридичної відповідальності.

За таких обставин, в межах даної адміністративної справи встановленню підлягає наявність/відсутність складу правопорушення, вчиненого позивачем та наявність взаємозв`язку між діями останнього та заподіяною шкодою державі.

Як встановлено судом підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності стали висновки службового розслідування про втрату ним військової зброї, а саме автомату АК-74 № НОМЕР_4 .

Так, наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 №359 затверджено Інструкцію про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України (далі - Інструкція № 359).

Ця Інструкція визначає порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів до неї військовослужбовцям у структурних підрозділах Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України та Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (далі - структурні підрозділи), командуваннях видів Збройних Сил України, інших органах військового управління (далі - органи військового управління), військових частинах (на кораблях), військових навчальних закладах, установах та організаціях Міністерства оборони України, Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військові частини), а також національному персоналу з числа військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, який бере участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (далі - національний персонал).

За визначенням наведеним у пункту 2 Інструкції №359 стрілецька зброя - табельна та нетабельна зброя: револьвери, пістолети, гвинтівки, карабіни, автомати, пістолети-кулемети, кулемети, сигнальні пістолети, ручні гранатомети, запасні стволи кулеметів, пристрої для навчальних стрільб, спортивна та навчальна зброя, зброя спеціального призначення.

Так, відповідно до п. 2 розділу Х Інструкції №359 військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику) (додаток 22).

Відповідно до статті 11 Статуту передбачено обов`язок військовослужбовця знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Суд зазначає, що із досліджених судом матеріалів службового розслідування, зокрема акта службового розслідування та опитаних під час проведення службового розслідування військовослужбовців військової частини встановлено, що 28.07.2022 старший солдат ОСОБА_1 в складі розрахунку реактивної артилерійської батареї бригадної артилерійської групи відповідно до бойового розпорядження, виконував бойове завдання в районі населеного пункту Невельське Донецької області. Переміщення здійснювалось в темну пору доби з засобами світломаскування. О 23:30 28.07.2022 розпочався ворожий артилерійський обстріл зі ствольної артилерії 152 мм снарядами вогневої позиції розрахунку, при зміні вогневої позиції приблизно о 23:45 відбулася дорожньо-транспортна пригода транспортним засобом БМ-21 "ГРАД" УРАЛ-375, військовий номер НОМЕР_5 . Особовий склад, який був поранений, окрім водія, було госпіталізовано до 66-го військового мобільного госпіталя ( АДРЕСА_1 , в/ч НОМЕР_3 ).

Факт виконання бойового завдання позивачем 28.07.2022, під час якого він та його розрахунок потрапив під артилерійській обстріл та у дорожньо-транспорту пригоду підтверджується Актом службового розслідування, наказом №1325 від 13.06.2024, витягом із бойового розпорядження із застосування артилерії військової частини НОМЕР_1 №985 (а.с. 77 зв.) та відповідачем під час розгляду справи не спростований.

Допитай у судовому засіданні в режимі відеоконференції в якості свідка ОСОБА_2 повідомив, що 28.07.2022 він у складі бойового розрахунку, зокрема і ОСОБА_1 , переїжджаючи на бойову позицію автомобілем «Урал» у режимі світломаскування, близько 23 год. 30 хв. потрапив у дорожньо-транспортну пригоду внаслідок зіткнення із перешкодою. Під час події ОСОБА_1 знаходився за кабіною на місці навідника разом із закріпленою за ним зброєю автоматом АК-74. Внаслідок зіткнення ОСОБА_1 вилетів зі свого місця та впав на землю на відстань близько 10 метрів від автомобіля, отримавши травми. У наступному було виявлено, що ОСОБА_1 під час падіння втратив свою зброю. Після евакуцації ОСОБА_8 до госпіталю залишився на місці та разом із командиром підрозділу здійснював розшук автомата, однак такі пошуки результату не дали. Про втрату зброї ОСОБА_1 він відразу доповів командиру.

Допитай у судовому засіданні в режимі відеоконференції в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що 28.07.2024 він, будучи командиром відділення командиром машини, у складі бойового розрахунку їхав на бойове чергування автомобілем «Урал». Близько 23 год. 30 хв. їхній автомобіль поблизу населеного пункту Невельське Донецької області потрапив у дорожньо-транспортну пригоду внаслідок зіткнення з перешкодою. Унаслідок ДТП отримав травму. Під час ДТП ОСОБА_1 знаходився за кабіною на місці навідника разом зі своєю зброєю автоматом АК-74. Внаслідок зіткнення ОСОБА_1 впав на землю. Про втрату автомата ОСОБА_1 йому доповіли через деякий час після події, коли саме точно не пам`ятає.

Відтак, матеріалами справи підтверджується, що стрілецька зброя, а саме автомат АК-74 № НОМЕР_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди була у позивача. Обставини, які б указували, що на момент дорожньо-транспортної пригоди стрілецька зброя у позивача була відсутня, судом не встановлені та відповідачем не спростовані. У подальшому, закріплений за ОСОБА_1 автомат АК-74 №5496549 було втрачено під час зіткнення автомобіля з перешкодою та отримання позивачем поранень від падіння.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем під час службового розслідування не вчинено дій, передбачених Порядком № 608 та спрямованих на досягнення мети і завдань службового розслідування, - належним чином не встановлювлені обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки; причини та умови, що сприяли його вчиненню, вину особи.

Тобто, не вжито всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення.

Водночас, як в оскаржуваному наказі, так і у мотивувальній частині акта службового розслідування не наводяться обставини, на яких грунтуються висновки відповідача, не конкретизовано суть вчинених позивачем порушень та жодним чином не надано обгрунтованої оцінки діям позивача.

Більше того, наведені у Акті службового розслідування висновки щодо неправомірності дій ОСОБА_1 та його вини суперечать обставинам та фактам, що були встановлені під час його проведення.

Фактично результати службового розслідування грунтуються тільки на поясненнях військовослужбовців - командира реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_7 , капітана ОСОБА_6 , сержанта ОСОБА_4 та самого позивача. При цьому наведені у Акті пояснення вказаних осіб є послідовними, логічними, не містять жодних суперечностей між собою та вцілому відповідають поясненням ОСОБА_1 , наведених ним у позовній заяві та наданих у судовому засіданні.

Суд зазначає, що під час проведення службового розслідування відповідачем не надано належну оцінку поясненням опитаних осіб.

Також, суд критично оцінює доводи представника відповідача про недоведеність факту дорожньо-транспортної пригоди з підстав відсутності матеріалів в органах поліції та Військової служби правопорядку, оскільки вказані обставини були встановлені за результатами службового розслідування та відображені у Акті та наказі №1525 від 13.06.2024.

При цьому, неналежне виконання обов`язків відповідальних посадових осіб щодо вчасного повідомлення та оформлення дорожньо-транспортної пригоди не може створювати жодних наслідків для позивача.

Крім того, відповідачем протиправно не взято до уваги Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо визначення обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння та забезпечують бойовий імунітет в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2124-IX (далі - Закон України № 2124-IX).

Так, Законом України від 15.03.2022 № 2124-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо визначення обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння та забезпечують бойовий імунітет в умовах дії воєнного стану» внесено зміни до Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII та статтю 1 після абзацу 2 доповнено новим абзацом такого змісту: «бойовий імунітет - звільнення військового командування, військовослужбовців, добровольців Сил територіальної оборони Збройних Сил України, працівників правоохоронних органів, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні України, осіб, визначених Законом України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України», від відповідальності, у тому числі кримінальної, за втрати особового складу, бойової техніки чи іншого військового майна, наслідки застосування збройної та іншої сили під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань з оборони України із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), настання яких з урахуванням розумної обачності неможливо було передбачити при плануванні та виконанні таких дій (завдань) або які охоплюються виправданим ризиком, крім випадків порушення законів та звичаїв війни або застосування збройної сили, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України».

З аналізу викладеного вбачається, що військовослужбовці звільняються від відповідальності, у тому числі кримінальної, за втрати військового майна, під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту.

Водночас, при прийнятті оскаржуваного наказу в частині, що стосується позивача, відповідачем наведені норми не враховувалися, при службовому розслідуванні обставини наявності/відсутності бойового імунітету у позивача не перевірялися.

Також, матеріали службового розслідування не містять доказів, які б свідчили про невиконанням чи неналежне виконання позивачем обов`язків військової служби або службових обов`язків та не враховано положення статті 9 Закону № 160-IX в частині дії непереборної сили, яка виразилась в тому, що позивач потрапив під обстріл та був поранений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а отримана ним зброя АК-74 № НОМЕР_4 була втрачена.

За таких обставин, суд вважає, що службовим розслідуванням не установлено та відповідачем не надано належних та допустимих доказів про заподіяння ОСОБА_1 державі шкоди, у зв`язку із чим він має нести підвищену матеріальну відповідальність, так як відповідачем не доведено, що втрата військового майна (АК НОМЕР_6 ) сталася внаслідок невиконання чи неналежного виконання позивачем обов`язків військової служби або службових обов`язків.

Стосовно терміну на проведення відповідачем службового розслідування, то суд зазначає наступне.

Частиною четвертою статті 85 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Відповідно до статті 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Згідно із пунктом 13 розділу III Порядку №608 службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Як встановлено судом, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 13.02.2023 №437 призначено службове розслідування за фактом втрати АК-74 № НОМЕР_4 позивачем. У наступному наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.06.2024 №1590 проведення службового розслідування було перепризначено на старшого помічника начальника відділення об`єднаної вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_5 . При цьому жодних обгрунтувань необхідності таких дій наказ не містить.

Таким чином, службове розслідування в порушення положень статті 85 Дисциплінарного статуту проводилось більше року, тобто з порушенням визначених законодавством граничних строків.

При цьому, суд зауважує, що можливість видачі наказу про перепризначення службового розслідування законодавством не передбачена.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №1525 від 13.06.2024 «Про результати службового розслідування» за фактом втрати військової зброї, що стосуються накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, притягнення до підвищеної матеріальної відповідальності, утримання з позивача 33640,90 грн. та стягнення вказаної суми щомісячно у розмірі 20% з грошового забезпечення позивача та додаткової винагороди на період дії воєнного стану є таким, що винесений необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), тому суд визнає його протиправним та таким, що підлягає до скасування у цій частині, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В іншій частині наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №1525 від 13.06.2024 «Про результати службового розслідування» регулює правовідносини, що не стосуються порушених прав та інтересів позивача, або його положення уже є реалізованими, тому підстави для визнання його протиправним та скасування в цілому відсутні.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, наказ позивача щодо притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушує права та законні інтереси позивача.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач приймаючи оспорюваний наказ №1525 від 13.06.2024 «Про результати службового розслідування» в частині притягнення позивача до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, діяв не на підставі Конституції та законів України.

Відповідачем не доведено правомірність свого рішення, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 12 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241 246, 250, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати пункти 2, 3, 4, підпункти 6.2., 6.3., 6.4. пункту 6 наказу №1525 командира військової частини НОМЕР_1 Про результати службового розслідування від 13.06.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2024 року.

Повне найменування учасників:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_8 ).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК