Справа № 500/6154/24
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6154/24

23 грудня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди проходження військової служби з 05 липня 2022 року по 19 вересня 2022 року та з 01 жовтня 2022 року по 14 листопада 2022 року в розрахунку один місяць служби за три місяці;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи на території російської федерації з 06 травня 1998 року по 31 серпня 1998 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 вересня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення дострокової пенсії відповідно до ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як учасник бойових дій.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії. До листа додане рішення від 09.09.2024 року № 62 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком згідно статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки страховий стаж позивача становить 23 роки 9 місяців 18 днів, при необхідному стажу для призначення пенсії 25 років, що і слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 16.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

31.10.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що на підстави заяви та наданих документів Головним управлінням 09.09.2024 винесено рішення № 62 про відмову позивачу у призначенні пенсії, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

До страхового стажу не враховано період роботи на території російської федерації з 06.05.1998 по 31.08.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 02.03.1984, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року і наразі чинним законодавством не передбачено зарахування до страхового стажу періодів роботи в російській федерації починаючи з 01.01.1992 року.

Зазначає, що згідно довідок № 1495/816 від 07.08.2022, № 2/8356 від 30.08.2024, № 770 від 09.08.2023, № 250 від 08.08.2024, а також витягу з наказу № 216 від 14.11.2022, позивач у період з 26.02.2022 по 14.11.2022 проходив службу у Збройних Силах України, зокрема у період з 05.07.2022 по 19.09.2022 та з 01.10.2022 по 14.11.2022 брав безпосередню участь у бойових діях на території Бахмутського району Донецької області.

Вказує, що позивач у своєму позові посилається на наказ Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, щодо зарахування до страхового стажу періодів проходження військової служби з 05.07.2022 по 19.09.2022 та з 01.10.2022 по 14.11.2022 в розрахунку один місяць служби за три місяці, однак на переконання представника дане Положення не регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058 (арк. справи 22-24).

07.11.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що до страхового стажу не може бути зараховано період роботи на території російської федерації з 06.05.1998 по 31.08.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 02.03.1984, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь у Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. Наразі чинним законодавством не передбачено зарахування до страхового стажу періодів роботи в російській федерації починаючи з 01.01.1992 року.

Вказує, що періоди проходження військової служби з 05 липня 2022 року по 19 вересня 2022 року та з 01 жовтня 2022 року по 14 листопада 2022 року зараховано до страхового стажу.

Проте періоди військової служби з 05.07.2022 по 19.09.2022, з 01.10.2022 по 14.11.2022 не можуть бути зараховані до стажу позивача в потрійному розмірі, як один місяць служби за три місяці, оскільки пунктом 3 частини 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Позивач звертався до органу Пенсійного фонду України щодо призначення дострокової пенсії за віком (арк. справи 29-30).

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 02.09.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності вказану заяву передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області 09.09.2024 прийняло рішення №62 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 25 років (арк. справи 17).

Як слідує зі змісту даного рішення, за доданими документами до стажу роботи не зараховано період роботи на території російської федерації з 06.05.1998 по 31.08.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 02.03.1984, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року і наразі чинним законодавством не передбачено зарахування до страхового стаж періодів роботи в російській федерації починаючи з 01.01.1992 року.

Крім того згідно розрахунку стажу слідує, що проходження військової служби в особливий період з 05.07.2022 по 19.09.2022 та з 01.10.2022 по 14.11.2022 пенсійним органом зараховано без застосування кратності страхового стажу.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Підставою для звернення до суду слугувало:

не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи на території російської федерації з 06.05.1998 по 31.08.1998;

зарахування до страхового стажу проходження військової служби в особливий період з 05.07.2022 по 19.09.2022 та з 01.10.2022 по 14.11.2022 без застосування кратності.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи на території російської федерації з 06.05.1998 по 31.08.1998.

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 02.03.1984 (арк. справи 40-43) позивач з 06.05.1998 по 31.08.1998 працював в ЗАТ "Нева-дорбуд", що розташоване та території російської федерації.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода від 13.03.1992).

Відповідно до статті 1 Угоди від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Отже, дія цієї угоди розповсюджувалася на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

В силу положень статті 6 Угоди від 13.03.1992, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Відповідно до статті 11 зазначеної Угоди від 13.03.1992, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. Постанова набрала чинності 02.12.2022.

Водночас, відповідно до пункту 2 статті 13 Угоди про гарантії пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Отже, зі змісту наведеного слід враховувати, що положення відповідних міжнародних договорів розповсюджується також і на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних із їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території російської федерації або на підприємстві зареєстрованому на території російської федерації після 13.03.1992, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески можуть сплачуватись в росії. Тобто існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків.

Суд зазначає, що на час набуття позивачем трудового стажу у спірних періодах, вказані вище Угоди були чинними для України, відтак підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Окрім того, аналіз наведеного вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Так, 01.12.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України за № 2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року" (далі Закон №2783-IX), який набрав чинності 23.12.2022 і яким постановила зупинити у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР.

Проте суд зазначає, що відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що період роботи з 06.05.1998 по 31.08.1998 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Тому, відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 06.05.1998 по 31.08.1998, пенсійний орган діяв не у межах та не у спосіб визначений чинним законодавством. З огляду на це рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 09.09.2024 №62 є протиправним та підлягає скасуванню.

З метою належного та ефективного способу відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати пенсійних орган зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 06.05.1998 по 31.08.1998.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача проходження військової служби в особливий період з 05.07.2022 по 19.09.2022 та з 01.10.2022 по 14.11.2022 без застосування кратності.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 30.10.2023 позивач є учасником бойових дій (арк. справи 7).

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.08.2024 №2/8356 ОСОБА_1 проходив військову службу в складі діючої армії в період бойових дій:

період проходження військової служби в Збройних силах:

з 06 травня 1985 року по 27 квітня 1987 року;

з 26 лютого 2022 року по 14 листопада 2022 року;

період участі в бойових діях в Луганській та Донецькій областях:

з 05 липня 2022 року по 19 вересня 2022 року;

з 10 жовтня 2022 рокі по 14 листопада 2022 року (арк. справи 12).

Наведене також підтверджується і довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 250 від 08.08.2024, виданої Військовою частиною НОМЕР_4 (арк. справи 9).

Згідно статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у постановах від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17) та від 16.06.2020 року у справі № 185/7049/16-а.

Поряд із цим, як слідує із матеріалів справи, а саме формі РС-право періоди військової служби позивача в особливий період з 05.07.2022 по 19.09.2022 та з 01.10.2022 по 14.11.2022 зараховано до його страхового стажу в одинарному розмірі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів військової служби в особливий період з 05.07.2022 по 19.09.2022 та з 01.10.2022 по 14.11.2022 в одинарному розмірі.

Тому, з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати пенсійний орган зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди військової служби в особливий період з 05.07.2022 по 19.09.2022 та з 01.10.2022 по 14.11.2022, з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22, від 24.05.2024 у справі №460/17257/23, від 18.09.2024 у справі №240/6201/23.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.09.2024 №62.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 06.05.1998 по 31.08.1998.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів військової служби в особливий період з 05.07.2022 по 19.09.2022 та з 01.10.2022 по 14.11.2022 в одинарному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди військової служби в особливий період з 05.07.2022 по 19.09.2022 та з 01.10.2022 по 14.11.2022, з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеський р-н, Одеська обл., 65012, );

Головуючий суддя Баб`юк П.М.