Справа № 420/27655/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі від 28.06.2024 року №19251-17757/А-02/8-1500/24 щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України Про державну службу №3123-ХІІ; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 12.06.2024 року перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 Закону України Про державну службу №3123-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи із розміру заробітної плати працюючої посадової особи відповідної посади та рангу, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою суду від 27.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила, що не погоджується з відмовою відповідача, викладеної у листі від 28.06.2024 року №19251-17757/А-02/8-1500/24 у перерахунку пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України Про державну службу №3123-ХІІ. Як вказала позивач, ОСОБА_1 , з 16 березня 2011 року перебуває на обліку у Великомихайлівському підрозділі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та 11 березня 2011 року її було звільнено з займаної посади заступника начальника Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, начальника відділу реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з досягненням 55-річного віку згідно Закону України "Про державну службу" і на день звільнення мала загальний стаж 40 років 27 днів. Позивач вказала , що з 16 березня 2011 року їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 3105,50 грн. Позивач вказала, що з 01.03.2019 року її було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та її розмір став 3140 грн. 64 коп та 12.06.2024 року позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було направлено заяву про перерахунок пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну службу". Позивач вказала, що листом від 28.06.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області направило лист-відповідь, відповідно до якого переведення її з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу" є недоцільним. Також, як вказала позивач, відповідачем у листі зазначено, що відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії за долученими до звернення документами. Позивач вказала, що згідно з п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики». Позивач зазначила, що на її запит про видачу довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії державного службовця Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомило, що у штатному розписі управління відсутні посади, які можна прирівняти до посади заступника начальника Великомихайлівського районного управління юстиції - начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану, тому відсутні підстави для видачі довідки для перерахунку пенсії державного службовця. При цьому, право на перерахунок пенсії виникло з першого числа місяця, в якому підвищено заробітну плату державного службовця за відповідною посадою. Таким чином, на думку позивача, станом на момент виходу на пенсію в 2011 році, статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а постановою Кабінету Міністрів України №865 визначено документи, які подаються для перерахунку пенсії та місяць з якого здійснюється перерахунок пенсії, а втрата чинності Постанови Кабінету Міністрів України №865 не свідчить про припинення права на перерахунок пенсі державного службовця, оскільки таке право закріплене на рівні Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 01.05.2016 р. набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015, на підставі якого втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 1993 р. №3723-ХІІ, в тому числі сг. 37-1 Закону, яка передбачала право на перерахунок пенсії, за винятком ст. 37 (право не призначення пенсії), яка залишилася чинною в Законі України від 1993 р. №3723-ХІІ.

14.10.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Так, відповідач вказав, що позивач отримує на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). 14.06.2024 за вх. № 17757/А-1500-23 на електрону адресу Головного управління надійшла у довільній формі заява позивача від 13.06.2024, в якій вона просила перерахувати їй пенсію з 11.03.2011 року та враховуючи те, що позивачем не було дотримано порядку подання документів для переведення з одного виду пенсії на інший, Головним управлінням розглянуто заяву позивача у порядку Закону України «Про звернення громадян» та надано лист за вих. № 19251-17757/А-02/8-1500/24 від 28.06.2024 надавши обґрунтовану та вмотивовану відповідь на звернення позивача, в якій було надано роз`яснення стосовно порушеного питання у зверненні. Відповідач вказав, що із дня набрання чинності Законом № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців унормовано Законом № 1058-IV як загальним законом, що регулює відносини між усіма суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Право на призначення пенсії на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ як спеціального закону збережено для осіб, визначених у пунктах 10,12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ. Проте, як вказав відповідач, цим особам не надано права на перерахунок розміру призначених їм пенсій, а позивач з 16.03.2011 отримувала пенсію за віком згідно із Законом № 3723-ХІІ, розмір якої складав 3105,50 грн. Згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, з 01.03.2019 проведено перерахунок пенсій, суть якого полягає в застосуванні коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. Пунктом 8 вказаної постанови визначено, що з 01.03.2019 особам, пенсії яким призначені, зокрема, відповідно до Закону № 889-VІІІ, розмір яких з урахуванням перерахунку буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених Законом № 1058-IV, за матеріалами пенсійних справ. На зазначених підставах з 01.03.2019 gозивача переведено на пенсію за віком згідно із Законом та її розмір становив 3140,64 грн. Пенсію за віком обчислено як працюючій особі, при страховому стажі 40 років, визначеній за періоди з 01.01.1994 по 31.12.1998 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.01.2011 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.03.2024 становить 5980,44 грн, де: основний розмір пенсії 5765,64 грн; доплата за 20 років понаднормового стажу 214,80 грн. Як наголосив відповідач, на 01.10.2024 розмір пенсії позивача становить 5980,44 грн при страховому стажі 40 років 27 днів (стаж враховано по 31.01.2015) та за матеріалами електронної пенсійної справи прораховано доцільність переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію згідно із Законом № 889-VІІІ з урахуванням індексації спеціальних пенсій з 01.07.2023 (коефіцієнт - 1.197), розмір пенсії складатиме 3717,28 грн, та з 01.03.2024 (коефіцієнт - 1.0796), розмір пенсії складатиме 4013,18 грн. Отже, як вказав відповідач, переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію згідно із Законом № 889-VІІІ є недоцільним. На думку відповідач, позивач передчасно звернувся до суду, не дотримавшись обов`язкової процедури особистого звернення до Пенсійного органу з заявою про переведення на пенсію відповідно до норм Закону України «Про державну службу» з наданням Пенсійному органу документів, а отже відсутні й законні підстави для зобов`язання Головного управлінням провести перерахунок раніше призначеної пенсії Позивачу відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, оскільки Головним управлінням питання про переведення з одного виду пенсії на інший не розглядалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 16.03.2011 отримувала пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу».

Згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, з 01.03.2019 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003» № 1058-IV.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.06.2024 року №19251-17757/А-02/8-1500/24, на звернення ОСОБА_2 щодо пенсійного забезпечення, повідомлено, що з 01.03.2019 заявника переведено на пенсію за віком згідно із Законом та її розмір становив 3140,64 грн. Пенсію за віком обчислено як працюючій особі, при страховому стажі 40 років (коефіцієнт 0,40000, враховано по 31.01.2015), середньомісячній заробітній платі 14414,11 грн (7994,47 грн - середня заробітна плата за 2014-2016 роки, проіндексована * 1,80301 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати), визначеній за періоди з 01.01.1994 по 31.12.1998 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.01.2011 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.03.2024 становить 5980,44 грн, де: основний розмір пенсії 5765,64 грн; доплата за 20 років понаднормового стажу 214,80 грн. За матеріалами електронної пенсійної справи прораховано доцільність переведення заявника з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» з урахуванням індексації спеціальних пенсій з 01.07.2023 (коефіцієнт - 1.197), розмір пенсії складатиме 3717,28 грн, та з 01.03.2024 (коефіцієнт - 1.0796), розмір пенсії складатиме 4013,18 грн. Отже, переведення заявника з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію згідно із Законом № 889-VІІІ є недоцільним.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 року, встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Положеннями пункту 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд, зокрема у постанові від 04 квітня 2018 року у зразковій справі № 822/524/18, дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

В ході розгляду справи судом встановлено, що підтверджено відповідачем та не спростовано позивачем, що 14.06.2024 на електрону адресу Головного управління надійшла у довільній формі заява позивача від 13.06.2024, в якій вона просила перерахувати їй пенсію з 11.03.2011 року.

В свою чергу, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок) визначено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.Згідно з пунктом 1.9 розділу І Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно п.2.8 розділу ІІ Порядку поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

У випадку поновлення виплати пенсії особі, якій не було проведено перерахунок відповідно до статті 43 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до статті 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій, призначених до 2004 року.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати: 1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу; 2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу; 3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).

Орган, що призначає пенсію, додає одержані від органів, що призначають допомогу, відомості про розмір допомоги, строки її виплати.

Пунктом 4.3 розділу IV Порядку передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до пункту 4.7 розділу IV Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, наведеними приписами Порядку передбачено, що за результатами розгляду заяви, зокрема, про переведення з одного виду пенсії на інший орган, що призначає пенсію, повинен прийняти рішення про таке переведення або про відмову в переведенні; при цьому, у рішенні про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший повинні бути зазначені причини відмови та порядок оскарження такого рішення.

В даному випадку в ході розгляду справи встановлено, що позивач фактично не зверталась із заявою про переведення на пенсію відповідно до ст. 37-1 Закону України Про державну службу №3123-ХІІ, а звернулась із заявою про перерахунок пенсії з 11.03.2011 року.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим посилання відповідача на те, що така заява була правомірно розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян».

В свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частина перша статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

10 грудня 2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України «Про державну службу» № 889-VIII.

У зв`язку з набуттям з 1 травня 2016 року чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Враховуючи наведені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, про те, що з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Ані Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані стаття 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення позивачки за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Таким чином, маючи право на отримання пенсії згідно ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII, проте за відсутності підстав для перерахунку такої пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, вирішальним у цій справі є саме розмір пенсії, на який матиме право позивачка в разі її переведення на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", у порівнянні із отримуваним нею розміром пенсії за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 234/6967/17

Так, як встановлено судом та вбачається матеріалів справи, з 01.03.2019 позивача переведено на пенсію за віком згідно із Законом та її розмір становив 3140,64 грн. Пенсію за віком обчислено як працюючій особі, при страховому стажі 40 років (коефіцієнт 0,40000, враховано по 31.01.2015), середньомісячній заробітній платі 14414,11 грн (7994,47 грн - середня заробітна плата за 2014-2016 роки, проіндексована * 1,80301 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати), визначеній за періоди з 01.01.1994 по 31.12.1998 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.01.2011 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.03.2024 становить 5980,44 грн, де: основний розмір пенсії 5765,64 грн; доплата за 20 років понаднормового стажу 214,80 грн. Станом на 01.10.2024 розмір пенсії позивача становить 5980,44 грн при страховому стажі 40 років 27 днів (стаж враховано по 31.01.2015).

За матеріалами електронної пенсійної справи, відповідачем прораховано доцільність переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію згідно із Законом № 889-VІІІ з урахуванням індексації спеціальних пенсій з 01.07.2023 (коефіцієнт - 1.197), розмір пенсії складатиме 3717,28 грн, та з 01.03.2024 (коефіцієнт - 1.0796), розмір пенсії складатиме 4013,18 грн.

Отже, переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію згідно із Законом № 889-VІІІ є недоцільним та відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі від 28.06.2024 року №19251-17757/А-02/8-1500/24 щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України Про державну службу №3123-ХІІ; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 12.06.2024 року перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 Закону України Про державну службу №3123-Х1І (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи із розміру заробітної плати працюючої посадової особи відповідної посади та рангу, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.