Справа № 167/1247/24
Суддя: Шептицька Н. В.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 167/1247/24
Номер провадження 2-а/167/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю:

секретаря судового засідання О.А. Ващук,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

11.12.2024 року позивач, від імені та в інтересех якого діє адвокат І.П. Наумчук, звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи свій позов тим, що 02.12.2024 року стосовно нього службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 280/2 за ч. 3 ст. 210 КУпАП і 05.12.2024 року, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 280/2в ЛРТЦК про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 гривень (далі Постанова).

Вважає дану Постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки її винесено безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства.

Згідно Постанови, позивач станом на 02.12.2024 року не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до зареєстрованого місця проживання, чим порушив пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. ст. 210 КУпАП.

Як вбачається з електронного військово-облікового документа позивача, відомості про перебування останнього на військовому обліку у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 містяться у Єдиному державному реєстрі призовнивків, військовозобов`язаних та резервістів, що в свою чергу суперечить викладеному обвинуваченню в Постанові, що є підставою для визнання її протиправною і скасування.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2024 року, справу передано на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 15), яка ухвалою від 12.12.2024 року відкрила провадження та призначила розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судовому засіданні на 23.12.2024 року, витребувала матеріали адміністративної справи та військово-облікової справи стосовно позивача для огляду в судовому засіданні (ас 16-17).

Сторони, які були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи (ас 18-23), в судове засідання не з`явились.

17.12.2024 року представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності його та позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (ас 24).

Представник відповідача відзиву на позовну заяву і матеріали адміністративної справи стосовно позивача не подав.

Суд ухвалив: розгляд справи проводити у відсутності сторін, згідно ч. 3 ст. 268 КАС України.

У відповідності до вимог частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, встановив наступне.

Судом встановлено, що 02.12.2024 року стосовно позивача службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 280/2в за ч. 3 ст. 210 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 «не став на облік військовозобов`язаних, а саме п.п. 1 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» - не перебуваючи на військовому обліку у відповідному ТЦК та СП: ч. 10 ст. 1 ст. 1 Закону України «Про військову службу» - не виконує правила військового обліку, встановлені законодавством, тим самим вчинив дії, які підпадають під ознаки порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, тобто він вчинив адміністратвине правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП» (ас 6).

Згідно Постанови, позивач станом на 02.12.2024 року не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до зареєстрованого місця проживання, чим порушив пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст. ст. 210 КУпАП, у зв`язку з чим позивача визнано винним у правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (ас 7).

Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року (далі - Порядок).

За змістом цих нормативно-правових актів військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч. 1 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), згідно ст. 235 КУпАП, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно Протоколу № 280/2в ЛРТЦК про адміністративне правопорушення від 02.12.2024 року, ОСОБА_1 не виконує правила військового обліку, встановлені законодавством, чим порушив ч. 10 ст. 1 ст. 1 Закону України «Про військову службу».

При цьому суд звертає увагу, що в Україні діє Закон «Про військовий обов`язок і військову службу», тому посилання уповноваженої на складення протоколу особи на неіснуючий закон в Україні є безпідставним та протиправним.

Одночасно суд звертає увагу, що в Постанові начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розглянув матеріали про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , зокрема Протокол № 280/2в ЛРТЦК про адміністративне правопорушення від 02.12.2024 року, вказує на порушення ОСОБА_1 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Крім того, при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 через мобільний застосунок «Резерв+» оновив свої облікові дані, що підтверджується витягом з мобільного застосунку «Резерв+», де зазначено, що останній перебуває на обліку та відсутні дані про порушення ним правил військового обліку. Витяг сформований 27.09.2024 року (ас 8).

Вказаний письмовий доказ підтверджує виконання позивачем вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 19.05.2024 року.

Відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

За таких обставин суд доходить висновку, що свій обов`язок оновлення (уточнення) даних, який визначений Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», ОСОБА_1 виконав своєчасно.

Крім того, при відкритті провадження у справі та призначення судового розгляду суд витребував у відповідача належним чином засвідчену копію військово-облікової справи щодо ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні 23 грудня 2024 року та запропонував відповідачу з урахуванням особливостей розгляду справ даної категорії, визначених ст. 286 КАС України, у п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову, роз`яснивши, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи ту обставину, що відповідач належним чином засвідчену копію військово-облікової справи щодо ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні 23 грудня 2024 року і відзив на позовну заяву не подав, суд кваліфікує таку процесуальну бездіяльність відповідача як визнання позову.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Слід зазначити, що позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом надано докази щодо перебування його на військовому обліку і вказане не спростовано стороною відповідача, а також виконання обов`язку з приводу оновлення (уточнення) даних, який визначений Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Таким чином, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, на переконання суду, є недоведеним.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, зокрема беручи до уваги те, що відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної Постанови та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, суд доходить висновку, що адміністративний позов є підставним, обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю.

З відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені ним при сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 280-2в ЛРТЦК від 05 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок - визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п"ять) гривень 60 (шістдесят копійок) судового зблору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Дата складення повного тексту рішення суду: 23.12.2024 року.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька