Справа № 494/1975/24
Суддя: Римар І. А.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Березівський районний суд Одеської області
20.12.2024
Справа № 494/1975/24
Провадження № 2-а/494/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря Антонишиної І.С.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст 210 КУпАП.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.10.2024 року листом від ІНФОРМАЦІЯ_1 йому надійшла постанова №1057 від 03.10.2024 року за справою про адміністративне правопорушення, згідно якої його визнано винним за ч.3 ст. 210 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000.00 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови, позивачу стало відомо, про те, що він обвинувачується у тому, що не прибув за викликом в ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії та не сповістив про причини своєї неявки. ОСОБА_1 вважає, що вказана постанова винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства, а обставини в ній не відповідають дійсності. Оскаржувана постанова винесена незаконно не існуючою посадовою особою та не містить печатки юридичної особи, зазначив, що ТЦК та СП не має процесуальної дієздатності, тому постанова винесена неуповноваженою особою. 07.08.2024 року та 09.09.2024 року позивачем подавались заяви до ІНФОРМАЦІЯ_3 заява про відстрочку, які не були розглянуті. Відповідачем не вжито всіх можливих заходів для повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку з вищевказаним позивач просить поновити йому строк для оскарження постанови та скасувати вказану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст 210 КУпАП.

Ухвалою суду від 22.10.2024 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14.11.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду, також у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено.

07.11.2024 року позивач також подав до суду клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, вказав, що оскаржувану постанову отримав поштовим листом лише 11.10.2024 року, що призвело до пропущення строків звернення до суду.

В матеріалах справи міститься копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, ОСОБА_1 отримав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення 11.10.2024 року (а.с.91).

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить до висновку, про поновлення позивачу строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні 20.12.2024 року позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позові та запереченнях на відзив..

Представник відповідача в судове засідання 20.12.2024 року не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Разом з цим, 20.12.2024 року надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с.110). Також 29.11.2024 року на адресу суду надіслав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що вважає наведені позивачем доводи та аргументи в позовній заяві є необґрунтованими, неправдивими та такими, що не відповідають дійсності. 31.08.2024 року військовозобов`язаному ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням, повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09:00 год. на 16.09.2024 року, яку останній отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак на виклик не з`явився та про причини неявки не повідомив. ІНФОРМАЦІЯ_5 є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_6 та знаходиться на відомчому обліку юридичних осіб та їх структурних підрозділів Міністерства оборони України та Збройних сил України. 19.05.2024 року набрали чинності зміни до ст.ст.210 та 210-1 КУпАП, так за порушення військовозобов`язаними правил військового обліку вчинене в особливий період на особу може бути накладено штраф від 17000.00 грн. до 25500.00 грн. Вважає, що постанова №1057 від 03.10.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , винесена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 у передбаченому чинним законодавством України порядку, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

20.12.2024 року на адресу суду позивач надав заперечення на відзив, зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 не оспорює факт, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився за його відсутності, через неповідомлення його про дату та час розгляду справи, був позбавленим можливості скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, що свідчить, що постанова відносно нього винесена з грубим порушення норм права та права на захист. Зазначив, що його заяву про відстрочку не розглянуто, однак повістку про виклик для проходження ВЛК надіслали, протиправні дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 є свідомими та направленими на зловживання своїми обов`язками. Державна реєстрація ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутня, що свідчить про недієздатність юридичної особи, просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП.

Заслухавши позивача у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву представника відповідача про розгляд справи без його участі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до приписів ч.1 ст.5 КАС України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, в тому числі, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У відповідності до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України.

Судом встановлено, що 03.10.2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено постанову №1057 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000.00 гривень (а.с.11-13).

Згідно оскаржуваної постанови, військовозобов`язаному ОСОБА_1 було направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням, повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 09:00 год. 16.09.2024 року, що підтверджується поштовою квитанцією №025 від 31.08.2024 року, копією опису вкладення до поштового відправлення №025 та корінцем від повістки №196846, яку військовозобов`язаний ОСОБА_1 отримав 03.09.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення). Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаний у повстці час та дату 16.09.2024 року о 09:00 годині, про поважність причин, які б унеможливлювали його прибуття у зазначений час та дату не повідомив, що призвело до адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Так, згідно частини 3 статті 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 03.09.2024 року позивач отримав повістку про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 09:00 годину 16.09.2024 року, про що поставив підпис (а.с.84-86).

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 завчасно отримав повістку про виклик його на 16.09.2024 року на 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 та знав про необхідність прибути за місцем виклику, оскільки це підтверджується матеріалами справи.

Посилання позивача, що він не отримував повістку, за наявності вищевказаних доказів, суд розцінюю як намагання уникнути відповідальності.

Більш того, як зазначив позивач у судовому засіданні 20.12.2024 року, останній самостійно не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки був невпевнений в правомірних діях відповідача, однак вказане не може слугувати безспірною підставою щодо не явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За таких обставин, суд доходить висновку, що до ІНФОРМАЦІЯ_4 16.09.2024 року позивач не прибув, не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату та час на яку необхідно прибути, про поважні причини такої неявки не повідомив.

Перелік поважних причин неявки особи на виклик до військового комісаріату зазначений в постанові КМУ від 28.07.2010 № 673 "Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори" Так, згідно постанови, поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнаються: смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів; хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем; здійснення стосовно військовозобов`язаного чи резервіста кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття; потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла підчас призову на збори і редакції стала перешкодою своєчасному прибуттю; складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Відповідно до "Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки" затвердженого постановою КМУ № 154 від 23.02.2022, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 22 Закону України"Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до частини 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Аналізуючи положення статей 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вбачається, що обов`язок з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах покладається на військовозобов`язаних.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази, надані сторонами по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Суд також враховує, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Отже, суд вважає, що позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП.

З огляду на викладене, позовні вимоги є та такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 9, 19, 77, 78, 242-246, 250, 293, 295 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст 210 КУпАП - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 , (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23.12.2024 року.

Суддя І.А. Римар