Справа № 520/25304/24
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 грудня 2024 р. справа № 520/25304/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 07.07.1986 по 02.01.1990 газоелектрозварником 4 розряду в Бакинської територіальної дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту «Оргпищепром» та не зарахування до пільгового стажу періодів роботи: з 01.09.1980 по 19.07.1983 навчання в ГПТУ №11 м. Баку, з 29.07.1983 по 16.04.1984 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 29.04.1984 по 04.05.1986 строкову службу в армії, з 02.06.1986 по 01.07.1986 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 07.07.1986 по 02.01.1990 газоелектрозварником 4 розряду в Бакинської територіальної дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту «Оргпищепром», з 01.03.1990 по 25.05.1990 газоелектрозварником 5 розряду в Виробничому кооперативі «Каскад», з 11.06.1990 по 15.05.1991 електрозварником 5 розряду в Харківському жировому комбінаті, з 20.05.1991 по 31.12.1995 електрогазозварником 6 розряду в Виробничому об`єднанні «Електроважмаш», з 07.04.1998 по 06.08.1999 електрогазозварником 5 розряду в АТ «Харківський тракторний завод», з 01.11.2012 по 17.07.2014 електрогазозварником 6 розряду в Виробничому об`єднанні «Електроважмаш», з 08.09.2017 по 25.07.2023 електрозварником 5 розряду в TOB «ТММ Енергозбут», з 27.07.2023 по 31.03.2024 електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах в ДП «Завод імені В.О. Малышева»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області від 14.05.2024 №50 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 07.07.1986 по 02.01.1990 газоелектрозварником 4 розряду в Бакинської територіальної дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту «Оргпищепром»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи, що дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2: з 01.09.1980 по 19.07.1983 період навчання в ГПТУ №11 м. Баку, з 29.07.1983 по 16.04.1984 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 29.04.1984 по 04.05.1986 строкова служба, з 02.06.1986 по 01.07.1986, електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 07.07.1986 по 02.01.1990 газоелектрозварником 4 розряду в Бакинської територіальної дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту «Оргпищепром», з 01.03.1990 по 25.05.1990 газоелектрозварником 5 розряду в Виробничому кооперативі «Каскад», з 11.06.1990 по 15.05.1991 електрозварником 5 розряду в Харківському жировому комбінаті, з 20.05.1991 по 31.12.1995 електрогазозварником 6 розряду в Виробничому об`єднанні «Електроважмаш», з 07.04.1998 по 06.08.1999 електрогазозварником 5 розряду в АТ «Харківський тракторний завод», з 01.11.2012 по 17.07.2014 електрогазозварником 6 розряду в Виробничому об`єднанні «Електроважмаш», з 08.09.2017 по 25.07.2023 електрозварником 5 розряду в TOB «ТММ Енергозбут», з 27.07.2023 по 31.03.2024 електрозварником на автоматичних та напіватоматичних машинах в ДП «Завод імені В.О. Малишева»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, зарахувавши до страхового стажу періодів роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990 та до пільгового стажу періодів роботи з 01.09.1980 по 19.07.1987, з 29.07.1983 по 16.04.1984, з 29.04.1984 по 04.05.1986, з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990, з 01.03.1990 по 25.05.1990, з 11.06.1990 по 15.05.1991, з 20.05.1991 по 31.12.1995, з 07.04.1998 по 06.08.199, з 01.11.2012 по 17.07.2014, з 08.09.2017 по 25.07.2023, з 27.07.2023 по 31.03.2024 та призначити пенсію з 07.05.2024.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 3 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не згоден з рішенням Головного Управління пенсійного фонду Дніпропетровської області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №50 від 14.05.2024 та вважає, що вказана в трудовій книжці позивача професія, яка включена до Списку №2, дає право на пенсію на пільгових умовах. Всі записи та відмітки у трудовій книжці позивача виконано у чіткій послідовності хронології подій та їх логічній відповідності, із завірянням підписами відповідальних осіб та печатками роботодавців. Записи в трудовій книжці ніким не оспорювались та в судовому порядку недійсними не визнавались. Позивач вважає, що відповідно до записів в трудовій книжці він має достатній страховий стаж та достатній пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме 30 років 2 місяці 27 днів страхового стажу роботи, з яких 26 років 6 місяців 23 дні пільгового стажу. Тому, позивач вважає, що таке рішення відповідача прийнято всупереч норм пенсійного законодавства та порушує конституційні права та охоронювані законом інтереси позивача на пенсійне забезпечення. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що відповідно до розрахунку (форма РС-право) обрахованого по 31.03.2024, страховий стаж Позивача становить 26 років 07 місяців 02 дні, пільговий стаж за Списком №2 складає 02 роки 02 місяці, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До страхового та пільгового стажу позивача не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 з 02.06.1986 по 01.07.1986, оскільки між датою звільнення та датою наказу на звільнення наявна розбіжність (наказ від 01.02.1986); з 07.07.1986 по 02.01.1990, оскільки печатка підприємства якою завірено запис про звільнення не ідентифікується (не читається), таким чином неможливо визначити де працював та звідки був звільнений. У випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Позивачем надані довідки для підтвердження періодів роботи з 11.06.1990 по 15.05.1991, з 20.05.1991 по 31.12.1995, з 01.11.2012 по 17.07.2014, з 08.09.2017 по 24.07.2023, проте вони не відповідають вимогам. За інші період довідки не надані. З огляду на те, що період роботи з 29.07.1983 по 16.04.1984 в Бакинском Монтажном Управлении треста «Азсантехмонтаж» не зараховано до пільгового стажу, відсутні підстави для зарахування періоду навчання до стажу робіт, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Оскільки, період роботи з 29.07.1983 по 15.04.1984, що передує призову на строкову військову службу, не зараховано до пільгового стажу, відсутні підстави для зарахування періоду проходження строкової військової служби з 29.04.1984 по 04.05.1986 до стажу робіт, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До пільгового стажу позивача за Списком №2 зараховано лише період роботи електрогазозварником з 03.11.2009 по 03.01.2012 на підставі даних, що містяться в довідці №62.1155 від 17.03.2020 КП «Харківські теплові мережі» - 2 роки 2 місяці.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органів Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 07.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Вказана заява про призначення пенсії та додані до неї документи за принципом розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 14.05.2024 №50, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та загального стажу.

Пенсійним органом встановлено, що пенсійний вік, визначений п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №2) становить 55 років. Вік заявника - 59 років.

Необхідний страховий стаж, визначений п. 2 ч. ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і за наявності трудового стажу, зокрема у чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, виконаного абзацом першим частини першої статті 26 Закону на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637, а саме коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, що встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Форма довідки затверджена додатком №5 до вказаного Порядку.

Страховий стаж особи становить - 26 років 7 місяців 2 дні; пільговий стаж за Списком №2 - 2 роки 2 місяці (відповідно довідці №62.1155 від 17.03.2020).

У рішення зазначено, що за результатом розгляду наданих документів до страхового стажу позивача не враховано періоди роботи відповідно записам трудової книжки НОМЕР_2 :

- з 02.06.1986 по 01.07.1986 роки, оскільки між датою звільнення та датою наказу на звільнення розбіжність (наказ від 01.02.1986);

- з 07.07.1986 по 02.01.1990 роки, оскільки печатка підприємства якою завірено запис про звільнення не ідентифікується (не читається), таким чином неможливо визначити де працював та звідки був звільнений.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи:

- відповідно пільговій довідці №44 від 07.04.2020, оскільки зазначена посада "електрогазозварник" не відповідає зазначеній посаді у трудовій книжці "електрозварник". Також не надавався штатний розпис (уточнююча інформація), відповідно якого на підприємстві відсутня посада "начальника відділу кадрів", а його обов`язки покладено на головного бухгалтера;

- відповідно пільговій довідці №250/15а від 24.02.2020, оскільки відсутня Довіреність на право підпису та видачі пільгових довідок, директору по роботі з персоналу та соціальним питанням - В.В. Рубцов;

- відповідно пільговій №47 від 18.04.2024, оскільки довідка про пільговий характер роботи - не відповідає вимогам додатку №5 до Постанови №920 від 05.07.2006, довідка завірена одним підписом, першим заступником генерального директора. Штатний розпис, довіреність на право підпису та видачі довідок - додатково не надавалися.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.05.2024 №50 протиправним та таким, що порушує чинне законодавство України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Конституційний Суд України у рішенні від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У зазначеному рішенні Конституційного Суду України та відповідній практиці Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території.

Правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні і права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Частиною 1 ст. 24 Закону №1058-ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-ІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Частиною 3 ст. 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням нормстатті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відтак право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, мають жінки після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Щодо неврахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.12.1983, з 02.06.1986 по 01.07.1986 роки, оскільки між датою звільнення та датою наказу на звільнення розбіжність (наказ від 01.02.1986) та з 07.07.1986 по 02.01.1990 роки, оскільки печатка підприємства якою завірено запис про звільнення не ідентифікується (не читається), суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Також згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №588/647/17.

Суд звертає увагу на тому, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому їх не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірних періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Судом встановлено, що згідно запису №7 трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивач 02.06.1986 прийнятий в Бакинське монтажне Управління тресту "Азсантехмонтаж" на посаду газозварником 4 розряду, згідно наказу №44 л/с від 02.06.1986.

Згідно запису №8 позивач 01.07.1986 звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП, згідно наказу №52 л/с від 01.02.1986.

07.07.1986 позивач прийнятий на Бакинську територіальну дільницю газоелектрозварником 4 розряду Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного управління тресту "Оргпищепром", згідно наказу №ОК-42 від 10.07.1986.

02.01.1990 позивач звільнений на підставі ст. 32 КЗпП, згідно наказу №ОК-77 від 28.12.1989.

Вказані вище записи не зарахованих періодів роботи позивача засвідчені печатками підприємств та підписами уповноважених осіб.

Суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У спірному випадку відповідач не зарахував спірні періоди роботи позивача без обґрунтованих підстав, пославшись лише на формальні неточності у записах.

Відтак, на думку суду, дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.12.1983 з 02.06.1986 по 01.07.1986 та з 07.07.1986 по 02.01.1990 лише через їх формальні неточності (недоліки) є протиправними.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту "Азсантехмонтаж", з 07.07.1986 по 02.01.1990 газоелектрозварником 4 розряду в Бакинської територіальної дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту "Оргпищепром", підлягають задоволенню.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 11.06.1990 по 15.05.1991 на ПРАТ "Харківський жировий комбінат" відповідно до довідки №44 від 07.04.2020, оскільки зазначена посада "електрогазозварник" не відповідає зазначеній посаді у трудовій книжці "електрозварник" та не надавався штатний розпис (уточнююча інформація), відповідно якого на підприємстві відсутня посада "начальника відділу кадрів", а його обов`язки покладено на головного бухгалтера, суд зазначає наступне.

Згідно запису трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.12.1983, позивач 11.06.1990 прийнятий на Харківський жиркомбінат на парокоптильну ділянку електрозварником 5 розряду, згідно наказу №78-к від 11.06.1990; 15.05.1991 звільнений на підставі ст. 36 КЗпП, згідно наказу №61-к від 15.05.1991.

Вищевказані запити трудової книжки засвідчені печатками підприємства та підписами уповноважених осіб, містять посилання на відповідні накази.

На підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивачем до пенсійного органу надана довідка №44 від 07.04.2020, видана АТ закритого типу "Харківський жировий комбінат", який є правонаступником ПРАТ "Харківський жировий комбінат", про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на ПРАТ "Харківський жировий комбінат" з 11.06.1990 (наказ №78-к від 11.06.1990) по 15.05.1991 (наказ №61-к від 15.05.1991); 15.05.1991 звільнений на підставі ст. 36 КЗпП, згідно наказу №61к від 15.05.1991за професією електрогазозварник, що передбачена Списком №2.

Також, те, що ОСОБА_1 дійсно працював на ПРАТ "Харківський жировий комбінат" з 11.06.1990 (наказ №78-к від 11.06.1990) по 15.05.1991 (наказ №61-к від 15.05.1991) свідчить довідка №42 від 07.04.2020, видана АТ закритого типу "Харківський жировий комбінат".

Суд зазначає, що відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

У вказаний спірний період роботи позивача чинним був Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, де в розділі XXXII Загальні професії наявна професія як газозварника, так і елетрозварника.

Верховний Суд у постанові від 20.05.2021 по справі №365/178/17 зауважив, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №535/103/17.

Як вбачається із записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 12.12.1983, позивач у період з 11.06.1990 по 15.05.1991 працював електрозварником 5 розряду в Харківському жировому комбінаті, яку віднесені до Списку №2, що також підтверджується довідками підприємства.

Не надання ж штатного розпису як уточнюючої інформації, відповідно якого на підприємстві відсутня посада "начальника відділу кадрів", а його обов`язки покладено на головного бухгалтера, не є підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу.

Враховуючи викладене, відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 11.06.1990 по 15.05.1991 електрозварником 5 розряду в Харківському жировому комбінаті.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 20.05.1991 по 31.12.1995 та з 01.11.2012 по 17.07.2014 на ДП завод "Електроважмаш" відповідно пільгової довідки №250/15а від 24.02.2020, оскільки відсутня Довіреність на право підпису та видачі пільгових довідок, директору по роботі з персоналу та соціальним питанням - В.В. Рубцов, суд зазначає наступне.

Згідно запису №16 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.12.1983, позивач 20.05.1991 прийнятий в цех безрельсового транспорту електрогазозварником 6 розряду на Виробниче об`єднання Харківський завод "Електроважмаш", згідно наказу №384 від 16.05.1991; 31.12.1996 - звільнений за ст. 36 КЗпП, згідно наказу №37 від 29.01.1996 (запис №17).

Згідно запису №30 01.11.2012 прийнятий на Харківське ДП "Електроважмаш" у цех сталевого литва і термообробки електрогазозварником, зайнятий різанням та ручним зварюванням 6 розрядку, згідно наказу №815 від 01.11.2012; 17.07.2014 звільнений за ст. 36 КЗпП, згідно наказу №230 від 17.07.2014 (запис №31).

На підтвердження роботи у вказаний період позивачем надана довідка №250/15а від 24.02.2020, видана ДП завод "Електроважмаш", що містить інформацію про професію, умови праці, виконувану роботу, тобто відповідає додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Разом із тим, відповідач відмовив у зарахування вказаного періоду роботи через відсутність довіреності на право підпису та видачі пільгових довідок директору по роботі з персоналом та соціальним питанням - В.В. Рубцовим.

Згідно статей 62, 64, 65 Господарського кодексу України, підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Для керівництва господарською діяльністю підприємства призначається (обирається) виконавчий орган підприємства. Керівник підприємства, головний бухгалтер, голова та члени наглядової ради, голова та члени колегіального виконавчого органу підприємства є посадовими особами такого підприємства. Повноваження посадових осіб визначаються посадовими інструкціями та наказами керівника по підприємству.

Суд зазначає, що записи в трудовій книжці за вказаний період також засвідчені В.В. Рубцовим як заступником директора.

Крім того, частиною 3 ст. 44 Закону №1058-IV встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, пенсійний орган наділений правом під час розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та у разі потреби, зокрема, на звернення до відповідних органів за інформацією, що необхідна для розгляду заяви про підтвердження стажу роботи.

Проте, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не скористалось правом звернення до компетентних органів за інформацією, яка потрібна для врахування уточнюючої довідки.

Враховуючи викладене, відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 20.05.1991 по 31.12.1995 електрогазозварником на Виробничому об`єднанні Харківський завод "Електроважмаш" та з 01.11.2012 по 17.07.2014 електрогазозварником на ДП завод "Електроважмаш".

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 08.09.2017 по 24.07.2023 на ТОВ "ТіПіБіеС Продакшн" відповідно пільговій довідці №47 від 18.04.2024, оскільки довідка про пільговий характер роботи - не відповідає вимогам додатку №5 до Постанови №920 від 05.07.2006, довідка завірена одним підписом, першим заступником генерального директора. Штатний розпис, довіреність на право підпису та видачі довідок - додатково не надавалися.

Згідно запису №35 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.12.1983, позивач 08.09.2017 прийнятий на роботу у ТОВ "ТММ-Енергобуд Менджмент" електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах 5 розрядку, згідно наказу №811 к/тр від 08.09.2017; 25.07.2023 звільнений на підставі ст. 38 КЗпП згідно наказу №221 к/тр від 24.07.2023 (запис №38).

До пенсійного органу позивачем надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №47 від 18.04.2024, видана ТОВ "ТіПіБіеС Продакшн", яка містить всю необхідну інформацію для підтвердження трудового стажу позивача за вищевказаний період для призначення пенсії. Однак, довідка засвідчена лише підписом першого заступника генерального директора, в той час як згідно форми додатку №5, вказана довідка засвідчується підписом, окрім керівника, підписами начальника відділу кадрів та головного бухгалтера.

Разом із тим суд зазначає, що згідно п. 20 Порядку №637, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників згідно додатку №5 вимагаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Як встановлено судом, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 12.12.1983 міститься запис №36 від 08.09.2017, засвідчений печаткою ТОВ "ТММ-Енергобуд Менеджмент" наступного змісту: "Підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку №2 розділ ХХХІІІ.".

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства за спірний період з 08.09.2017 по 24.07.2023 в даному випадку не вимагається, оскільки трудова книжка позивача містить відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Отже, відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 08.09.2017 по 24.07.2023 електрогазозварником 5 розряду у ТОВ "ТММ-Енергобуд Менджмент".

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії від 14.05.2024 №50 діяло не на підставах та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 зараховано до пільгового стажу лише період його роботи електрогазозварником з 03.11.2009 по 03.01.2012 на підставі даних, що містяться в довідці №62.1155 від 17.03.2020 КП "Харківські теплові мережі" - 2 роки 2 місяці.

Разом із тим, згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 12.12.1983, ОСОБА_1 з 29.07.1983 по 16.04.1984 працював електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту "Азсантехмонтаж" (записи №3, №4); з 07.07.1986 по 02.01.1990 - газоелектрозварником 4 розряду на Бакинській територіальній дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту "Оргпищепром"; з 01.03.1990 по 25.05.1990 - газоелектрозварником 5 розряду в Виробничому кооперативі "Каскад"; з 07.04.1998 по 06.08.1999 - електрогазозварником 5 розряду в АТ "Харківський тракторний завод" (запис №18); з 27.07.2023 по 29.05.2024 - електрозварником на автоматичних та напіватоматичних машинах в ДП "Завод імені В.О. Малишева" (записи №39, №40).

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не враховувало вищевказані періоди, оскільки "за інші періоди роботи уточнюючі довідки не надані".

Проте, у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 14.05.2024 №50 відповідачем не наведено підстав не зарахування до пільгового стажу позивача вказаних періодів роботи.

Суд наголошує, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є досягнення встановлено законодавством відповідного віку, належність професії, посади до пільгової, передбаченої Списком №2, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу наведених нормативно-правових актів вбачається, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17, від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16.05.2019 у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17, від 10.12.2020 у справі №372/403/17.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці, як основного документа, що підтверджує трудовий стаж. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці відповідач вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового та пільгового стажу.

Суд зазначає, що професії газоелектрозварника, електрогазозварника віднесені до Списків №2, які діяли на час періодів роботи позивача, всі записи у трудовій книжці здійснені належним чином, виправлень чи неточностей не містять та підтверджують право позивача на пенсію на пільгових умовах.

Суд наголошує, що не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах, зарахування роботи до пільгового стажу, неналежне оформлення / не оформлення документів для призначення працівникам пенсії за віком на пільгових умовах власником підприємства або уповноваженим ним органом.

Крім того, відповідачем не надано до суду доказів реалізації повноважень передбачених ч. 3 ст. 44, ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 щодо підтвердження або спростування інформації наведеної у документах, які були надані позивачем для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 29.07.1983 по 16.04.1984, з 07.07.1986 по 02.01.1990, з 01.03.1990 по 25.05.1990, з 07.04.1998 по 06.08.1999, з 27.07.2023 по 29.05.2024 є протиправною, а отже вимоги про зобов`язання зарахувати вказані періоди роботи до пільгового стажу, що дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 підлягають задоволенню.

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоду навчання в ГПТУ №11 м. Баку з 01.09.1980 по 19.07.1983; періоду проходження строкової служби з 29.04.1984 по 04.05.1986, суд зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.12.1983, ОСОБА_1 навчався в ГПТУ №11 м. Баку за професією електрогазозварник з 01.08.1980 по 19.07.1983 (записи №1, №2), що також підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 від 19.07.1983.

Після закінчення навчання з 29.07.1983 по 15.04.1984 працював електрогазозварником в Бакинському Монтажному Управлінні тресту "Азсантехмонтаж" (записи №3, №4).

З 29.04.1984 по 04.05.1986 проходив службу в рядах Радянської армії (записи №5, №6).

У відзиві на позовну заяву відповідач аргументував не зарахування позивачу періодів навчання та проходження строкової служби до пільгового стажу тим, що оскільки період роботи з 29.07.1983 по 16.04.1984 в Бакинському Монтажному Управлінні треста "Азсантехмонтаж" не зараховано до пільгового стажу, відсутні підстави для зарахування періоду навчання до стажу робіт, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Оскільки, період роботи з 29.07.1983 по 15.04.1984, що передує призову на строкову військову службу, не зараховано до пільгового стажу, відсутні підстави для зарахування періоду проходження строкової військової служби з 29.04.1984 по 04.05.1986 до стажу робіт, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено протиправність не зарахування позивачу до пільгового стажу періоду роботи електрогазозварником 4 розряду у Бакинському Монтажному Управлінні треста "Азсантехмонтаж" з 29.07.1993 по 16.04.1984 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати вказаний період роботи до пільгового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2.

Згідно з пунктом "д" ч. 3 ст. 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІ1 "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівника, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і в абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 №1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Не є спірним, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не перевищує більш ніж три місяці (становить лише 10 днів), відтак період навчання позивача має бути зарахований до пільгового стажу.

Суд зазначає, що умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, є, зокрема, факт роботи особи на момент призову за професією чи обіймання посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з абзацу 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я та віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII абзац 2 ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII).

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією чи займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону №1788-XIIабо на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом №1058-IV.

Відповідно до абзацу 2 п. 1 ст. 8 Закону Закон №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час проходження строкової військової служби, який зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинен перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що на момент призову на строкову військову службу позивач займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а отже, військова служба позивача у період з 29.04.1984 по 04.05.1986 має бути врахована до пільгового стажу.

Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту "Азсантехмонтаж", з 07.07.1986 по 02.01.1990 газоелектрозварником 4 розряду в Бакинської територіальної дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту "Оргпищепром" та дій щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи: з 11.06.1990 по 15.05.1991 електрозварником 5 розряду в Харківському жировому комбінаті, з 20.05.1991 по 31.12.1995 електрогазозварником 6 розряду в Виробничому об`єднанні "Електроважмаш", з 01.11.2012 по 17.07.2014 електрогазозварником 6 розряду в Виробничому об`єднанні "Електроважмаш", з 08.09.2017 по 25.07.2023 електрозварником 5 розряду в TOB "ТММ Енергозбут", суд зазначає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки відмова у зарахуванні вказаних періодів оформлена відповідачем рішенням №50 від 14.05.2024.

За змістом норм КАС України рішення суб`єкта владних повноважень є нормативно-правовим або індивідуальним актом, зокрема, індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У постановах Верховного Суду від 31.07.2018 у справі №826/11415/16, від 02.11.2018 у справі №826/22323/15, від 22.11.2018 у справі №826/14323/16 та від 14.02.2019 у справі №820/10582/15 сформульовано висновок, відповідно до якого адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача; підставами для визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

В даній частині позовних вимог права позивача порушені саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а не дією/бездіяльністю), яке визнано судом протиправним та скасовано, що є належним та ефективним захистом прав позивача.

Щодо вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію з 07.05.2024, то суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на передчасність таких вимог, оскільки пенсійним органом наразі ще не здійснено зарахування позивачу до страхового та пільгового стажу всіх спірних періодів його роботи.

Після виконання цього судового рішення щодо зарахування позивачу страхового та пільгового стажу, у органу Пенсійного фонду України в силу вимог закону виникають підстави для прийняття рішення про призначення пенсії.

Крім того, суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні пенсії, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Належним та ефективним захистом прав позивача суд вважає зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даній справі.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.05.2024 №50 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1980 по 19.07.1983, періоду проходження строкової служби в армії з 29.04.1984 по 04.05.1986, періодів роботи з 29.07.1983 по 16.04.1984, з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990, з 01.03.1990 по 25.05.1990, з 07.04.1998 по 06.08.1999, з 27.07.2023 по 31.03.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990, згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.12.1983.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період навчання з 01.09.1980 по 19.07.1983, період строкової служби з 29.04.1984 по 04.05.1986, періоди роботи з 29.07.1983 по 16.04.1984, з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990, з 01.03.1990 по 25.05.1990, з 11.06.1990 по 15.05.1991, з 20.05.1991 по 31.12.1995, з 07.04.1998 по 06.08.1999, з 01.11.2012 по 17.07.2014, з 08.09.2017 по 25.07.2023, з 27.07.2023 по 31.03.2024, що дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.12.1983.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.