Справа № 440/5511/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/5511/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/5511/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

07.05.2024 адвокат Кириленко Андрій Володимирович, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (надалі - в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за листопад, грудень 2022 року, зобов`язавши при цьому в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за листопад, грудень 2022 року.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на обставини порушення відповідачем, як роботодавцем, прав позивача на отримання усіх складових грошового забезпечення, зокрема додаткової винагороди військовослужбовця на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі 30 000,00 грн в розрахунку на місяць.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов, що надійшов до суду 30.05.2024, відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість заявленого позову. З приводу нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за грудень 2022 року, зазначає, що ОСОБА_1 20.01.2023 була нарахована та виплачена спірна додаткова винагорода за грудень 2022 року в сумі 29550,00 грн (за вирахуванням податків та зборів), про що позивачу та його представнику було достеменно відомо з довідки про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 від 20.03.2024 №1197, наданої на адвокатський запит від 06.03.2024. Незважаючи на факт отримання вказаних грошових коштів позивачем було приховано цей факт та подано дану позовну заяву про зобов`язання виплатити її. Вказані дії свідчать про намагання ввести суд в оману, які містять ознаки зловживання процесуальними правами. З приводу нарахування та виплати додаткової винагороди за листопад 2022 року відповідач вказував, що Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/в/29 встановлено ряд підстав для невключення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ №168 від 28.02.2022, у конкретному місяці, зокрема, у разі відсутності документів, які підтверджують здійснення військовослужбовцем заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Позивачем та його представником у позовній заяві не наведено, як і відсутня інформація у відповідача, щодо здійснення ОСОБА_1 у спірний період заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення таких заходів (а.с. 25-29).

На останок представник відповідача вказував на факт пропуску позивачем тримісячного строку звернення до суду.

Одразу ж реагуючи на повідомлені представником відповідача обставини пропуску строку звернення, суд звертає увагу на обставини того, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 вже надано оцінку питанню дотримання строку звернення до суду з даним позовом з урахуванням позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 24.04.2024 (справа №580/4684/22) та від 30.04.2024 (справа №400/8493/23).

Правом на подачу відповіді на відзив ні позивач, ні його представник не скористалися.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як видно із записів військового квитка серії НОМЕР_2 від 26.11.1993 (а.с. 11) на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" був призваний на військову службу в ЗСУ, а наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 30.08.2022 №232 солдат ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_2 30.08.2022 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення, на харчове забезпечення з 31.08.2022 і вважається таким, що з 30.08.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою кулеметника розвідувального взводу стрілецького батальйону (зворот а.с. 14).

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 20.09.2022 №255 (по стройовій частині) відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (зі змінами), солдата ОСОБА_1 , кулеметника розвідувального взводу стрілецького батальйону увільнено від займаної посади і зараховано в розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 (зворот а.с. 14).

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 22.01.2023 №22 (по стройовій частині) вважати таким, що вибув з н.п. Красне солдата ОСОБА_1 , колишнього кулеметника розвідувального взводу стрілецького батальйону призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) №9-РС від 17.01.2023 на посаду водія мінометного взводу мінометної батареї в/ч НОМЕР_3 вважати таким, що вибув до нового місця служби з 22.01.2023 виключити зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення (зворот а.с. 15).

Представник позивача у позові зазначив, що у зв`язку з перебуванням на військовій службі на період дії воєнного стану позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 30000 грн відповідно до постанови КМ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі починаючи з 24.02.2022 по 01.02.2023.

Разом з тим, як на переконання адвоката Кириченка А.В., позивачу не здійснювали у повному обсязі виплату додаткової грошової винагороди відповідно до зазначеної постанови Уряду у листопаді - грудні 2022 року.

На адвокатський запит адвоката Мандрика В.В. від 04.03.2024, зокрема, з приводу надання інформації та документів (їх засвідчених копій) щодо нарахованих та виплачених ОСОБА_1 сум грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ №168 від 28.02.2022 за весь період військової служби у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 12) відповідач листом від 21.03.2024 №2/7-451 повідомив, що станом на дату листа ОСОБА_1 не проходить службу у в/ч НОМЕР_1 . До листа, серед іншого, надано довідку про розміри грошового забезпечення (витяг з карток особових рахунків) за 2022-2023 рік по військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 із вказаними основними та додатковими видами грошового забезпечення від 20.03.2024 №1197 (а.с. 32).

Такі фактичні обставини спонукали позивача звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову спірним оцінку правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частинами першою-третьою статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон №2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з абзацами 1, 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (надалі Порядок №260).

Згідно з пунктами 2, 3 розділу I Порядку №260 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є, зокрема, накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 17 розділу I Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні постановлено ввести воєнний стан, який триває і дотепер.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та від 24.02.2022 №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №168, пунктом 1 якої, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (надалі - Постанова №168).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022 до Постанови № 168 були внесені зміни, згідно з якими Постанову №168 доповнено пунктом 21 такого змісту:

21. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Пунктом 2 Постанови №793 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01.06.2022),

У подальшому Міністром оборони України прийнято Окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

Відповідно до пункту 2 Окремого доручення №912/з/29, на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Згідно з пунктом 5 вказаного Окремого доручення, виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Аналіз вищенаведених норм законодавства свідчить на користь висновку про те, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 30 000,00 грн є відповідні накази командирів (начальників) військових частин, в яких проходить службу військовослужбовець. При цьому, така виплата має здійснюватися військовослужбовцям на період дії воєнного стану та без прив`язки до безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної без пеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів.

Спір у цій справі стосується з`ясування обставин бездіяльності відповідача щодо нарахування позивачу додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, за листопад - грудень 2022 року.

Тож аналізуючи обставини справи у цій площині, суд виходить з наступного.

Позивач та його представник у позові наголошували на тому, що Постановою №168 було передбачено право позивача як військовослужбовця Збройних Сил України на період дії воєнного стану на отримання додаткової винагороди у розмірі 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць. Однак в/ч НОМЕР_1 протиправно не здійснювала нарахування та виплату ОСОБА_1 такої винагороди за листопад-грудень 2022 року.

У свою чергу представник в/ч НОМЕР_1 у відзиві на позов наголосив на тому, що ОСОБА_1 була нарахована та виплачена спірна додаткова винагорода за грудень 2022 року, на підтвердження чого, як у відповідь на запит представника позивача, так і до суду, було надано довідку про розміри грошового забезпечення (витяг з карток особових рахунків) ОСОБА_1 .

Перевіряючи означені доводи, суд з доданої до відзиву на позов копії довідки від 20.03.2024 №1197, складеної командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 та начальником фінансового органу ОСОБА_3 (а.с. 32), та такої ж копії, доданої до позову (а.с. 15), з`ясував, що ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду за грудень 2022 року 20.01.2024 у розмірі 30 000 грн, зараховано на картковий рахунок - 29550,00 грн. За листопад 2022 року така додаткова винагорода складає 0,00 грн.

Відтак факт виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за грудень 2022 року у розмірі 30000,00 грн підтверджено матеріалами справи. Спростувати доводи в/ч НОМЕР_1 щодо виплати спірної додаткової винагороди у грудні 2022 року ні позивач, ні його представник не спромоглися.

За таких обставин, враховуючи факт нарахування та виплати відповідачем у грудні 2022 року додаткової винагороди позивачу у розмірі 30 000 грн (за вирахуванням податків та зборів), суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у цій частині вимог.

З приводу ж виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн за листопад 2022 року суд з довідки в/ч НОМЕР_1 від 20.03.2024 №1197 вже з`ясував, що така винагорода позивачу не нараховувалася та не виплачувалася.

Представник відповідача у відзиві, обґрунтовуючи відсутність підстав для виплати додаткової винагороди за листопад 2022 року, з посиланням на пункт 3 Окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 зазначав, що за відсутності документів, які підтверджують здійснення військовослужбовцем заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовці не включаються до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168. Позивачем та його представником у позовній заяві не наведено жодних доказів здійснення ОСОБА_1 у спірний період заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Перевіряючи доводи представника з цього приводу, суд з аналізу пункту НОМЕР_4 Окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 з`ясував, що цей пункт деталізує перелік документів, які підтверджують факти безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, на підставі яких такі військовослужбовці набувають право на отримання щомісячної додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн, передбаченої пунктом 2 цього Окремого доручення.

У свою чергу право на виплату щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн, на яку претендує позивач, обумовлене, як вже зазначено судом вище, лише обставинами перебування особи на військовій службі у період дії воєнного стану та у статусі військовослужбовця Збройних Сил України.

Матеріалами справи підтверджуються обставини відповідності позивача у спірний період листопад 2022 року наведеним вище умовам.

Відтак, доводи представника в/ч НОМЕР_1 щодо необхідності підтвердження здійснення ОСОБА_1 у листопаді 2022 року заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів суд визнає безпідставними, оскільки такі доводи не узгоджуються з вимогами профільного законодавства.

Тож зважаючи лише на факт того, що позивач у листопаді 2022 року під час дії воєнного стану як військовослужбовець проходив військову службу у складі в/ч НОМЕР_1 , суд вважає, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу за листопад 2022 року додаткову винагороду (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 30 000,00 грн.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за листопад 2022 року, у зв`язку з чим суд зобов`язує відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 грн пропорційно із розрахунку на місяць за листопад 2022 року.

Тож позов у цій частині вимог слід задовольнити, тоді як у цілому позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу закону у спорі про стягнення заробітної плати, інших судових витрат він не поніс, тому підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/5511/24 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за листопад 2022 року.

Зобов`язати Військову частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць за листопад 2022 року.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ; АДРЕСА_2 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун