Справа № 200/11548/21
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

23 грудня 2024 року Справа №200/11548/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника та підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі їй індексації грошового забезпечення за період з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 61 137,07 грн. із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі їй індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 17 березня 2021 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4041,04 грн. відповідно до абзаців 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4041,04 грн. за період з 01 березня 2018 року по 17 березня 2021 року включно в сумі 147 693,32 грн. відповідно до абзаців 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Також просила зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 28 вересня 2016 року по 17 березня 2021 року проходила військову службу у відповідача.

Посадовий оклад позивача підвищився з 01 березня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704.

Під час проходження служби їй не була в повному розмірі виплачена індексація грошового забезпечення відповідно Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, чим порушені її права. А саме:

1) за період з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексація грошового забезпечення їй не виплачувалася. Їй належна індексація грошового забезпечення за зазначений період із застосуванням базового місяця (місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін) січень 2008 року, відповідно до пунктів 5, 10-2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а сума заборгованості за даний період за підрахунками позивача складає 61 137,07 грн.;

2) за період з 01 березня 2018 року по 17 березня 2021 року їй виплачена в повному обсязі тільки поточна індексація грошового забезпечення, яка склалася внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%. Проте в порушення норм абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» за зазначений період не виплачена фіксована індексація (індексація-різниця) грошового забезпечення у фіксованій величині 4041,04 грн. в місяць на загальну суму 147 693,32 грн.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву та письмові пояснення, в яких зазначав, що у грудні 2015 року відбулося збільшення грошового забезпечення військовослужбовців за рахунок премії та щомісячної додаткової винагороди для виплати у січні 2016 році на підставі рішення міністра оборони України, доведеного телеграмою від 31 грудня 2015 року № 248/3/1/1150, у зв`язку з чим базовим місяцем (місяцем, за яким починається обчислення індексу споживчих цін ) став січень 2016 року.

З 01 березня 2018 року посадовий оклад військовослужбовців підвищився на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, у зв`язку з чим базовим місяцем (місяцем, за яким починається обчислення індексу споживчих цін) став березень 2018 року.

Проте, виплати індексації грошового забезпечення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів.

Військова частина є бюджетною установою, джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та проведення індексації грошових доходів є Державний бюджет України. У зв`язку з відсутністю механізму нарахування індексації грошового забезпечення та не закладення до бюджету коштів для виплати індексації в період з листопада 2016 року по листопад 2018 року індексація грошового забезпечення не здійснювалася.

У зв`язку з відсутністю механізму нарахування індексації грошового забезпечення та не закладення до бюджету коштів для виплати індексації в період з 2015 року по грудень 2018 року, не можливо надати довідку-розрахунок нарахованої індексації за період з 2016 - по 01 грудня 2018 року.

При цьому Порядок проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року, не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки.

Крім того вважав, що вирішення спірного питання - нарахування індексації грошового забезпечення та визначення базового місяця належить до дискреційних повноважень відповідача. Вважав, що щодо спірних періодів діяв правомірно.

Також вважав, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач через свого представника подала відповідь на відзив, якою підтримала доводи позовної заяви. Також зазначала, що посадовий оклад позивача підвищувався з 01 березня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704. У відповідача відсутні дискреційні повноваження щодо застосування положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, а саме щодо визначення базового місяця та фіксованої суми індексації. Індексація грошового забезпечення включається до складу фонду додаткової заробітної плати, тому вона має право звернутися до суду з даним позовом без обмеження будь-яким строком. Просила задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 з ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 15 листопада 2024 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року та постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року:

1) скасовані в частині позовних вимог:

щодо зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 61 137,07 грн. із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

щодо визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 17 березня 2021 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4041,04 грн. відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; зобов`язання нарахувати і виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4041,04 грн. за період з 01 березня 2018 року по 17 березня 2021 року включно в сумі 147 693,32 грн. відповідно до абзаців 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з відрахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

В цій частині справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд;

2) в решті - залишені без змін.

Верховний Суд в зазначеній постанові виходив з того, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно було перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити. Проте, суди попередніх інстанцій не врахували висновків, викладених у зазначеній постанові Верховного Суду та не здійснили розрахунку суми індексації грошового забезпечення в конкретній сумі, яка підлягає до стягнення, що призвело до необґрунтованих та передчасних висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині позовних вимог. Тому рішення судів попередніх інстанцій слід скасувати в оскаржуваній частині з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року прийнято до провадження адміністративну справу; зокрема, витребувано у позивача та відповідача:

- письмові пояснення з посиланням на докази та з додаванням доказів (в разі наявності таких) з питання чи було виконано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у даній справі (№ 200/11548/21) в частині, яка набрала законної сили після залишення його без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року, а саме чи була на його виконання нарахована та виплачена ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення за період проходження військової служби з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- всі інші, наявні у позивача та відповідача докази, що стосуються предмету спору, які не були подані до суду раніше.

Позивач через свого представника подала письмові пояснення, в яких зазначала, що 22 грудня 2023 року відповідач на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у справі № 200/11548/21 виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року у загальній сумі 59 744,55 грн., що підтверджується банківською випискою.

Відповідач подав письмові пояснення, в яких зазначав, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у справі № 200/11548/21 в частині, яка набрала законної сили після залишення його без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року, відповідач нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року (поточну індексацію) в сумі 59 744,55 грн. Виплачена сума підтверджується платіжною інструкцією від 21 грудня 2023 року № 5303.

Позивач подала клопотання про розгляд справи без її участі та без участі її представника.

В судове засідання представник відповідача не з`явився; про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Неявка у судове засідання таких осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28 вересня 2016 року по 17 березня 2021 року проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Вказані обставини підтверджуються, зокрема:

наказом Військової частини НОМЕР_1 від 28 вересня 2016 року № 289 (по стройовій частині), яким позивача зараховано до списків особового складу частини з 28 вересня 2016 року;

наказом цієї ж військової частини від 17 березня 2021 року № 79 (по стройовій частині), яким у зв`язку зі звільненням в запас позивача виключено зі списків особового складу частини з 17 березня 2021 року.

Під час проходження служби (станом на час звернення до суду з позовом):

1) за період з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року їй не нараховувалася та не виплачувалася поточна індексація грошового забезпечення;

2) за період з 01 березня 2018 року по 17 березня 2021 року їй не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення відповідно до абзаців 4 - 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (індексація-різниця). (Виплачена тільки поточна індексація грошового забезпечення за зазначений період, яка склалася внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103 %, на загальну суму 5516,18 грн., і така індексація в даній справі не є спірною.)

Вказані обставини відповідачем не заперечуються та підтверджуються:

- довідкою-розрахунком від 22 січня 2022 року № 81 про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення за 2016 - 2021 роки, відповідно до якої відповідачем зроблено нарахування поточної індексації грошового забезпечення позивача - індексація нарахована за період з грудня 2018 року по березень 2021 року (по дату звільнення) на загальну суму 5516,18 грн.;

- розрахунком виплаченої індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в сумі 5516,18 грн., в якому зазначено, що для нарахування індексації застосовані базові місяці січень 2016 року та березень 2018 року.

У травні 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою від 05 травня 2021 року, в якій просила, зокрема нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за спірний період (з 28 вересня 2016 року по 17 березня 2021 року)

Листом від 23 червня 2021 року № 423 відповідач повідомив, що до грудня 2018 року індексація грошового забезпечення не здійснювалася. Оскільки військова частина є бюджетною організацією, матеріальні цінності якої перебувають у державній власності, а тому джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та проведення індексації грошових доходів є Державний бюджет України, яким з 2015 року по грудень 2018 року не закладено асигнувань на індексацію грошового забезпечення. Грошове забезпечення, в тому числі індексація, виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. У зв`язку з відсутністю механізму нарахування індексації грошового забезпечення та не закладення до бюджету коштів для виплати індексації в період з 2015 року по грудень 2018 року, не можливо надати довідку-розрахунок нарахованої індексації за період з 2016 року по 01 грудня 2018 року.

Судом також встановлено, що після виникнення спірних правовідносин, подачі позивачем позову до суду та відкриття судом провадження в даній адміністративній справі, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року у даній справі (№ 200/11548/21) в частині, яка набрала законної сили після залишення його без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року (до скасування його у відповідній частині постановою Верховного Суду від 15 листопада 2024 року), відповідач нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця - січень 2008 року (поточну індексацію) у загальній сумі 59 744,55 грн., яку виплатив позивачу.

За підрахунками позивача сума цієї індексації мала становити 61 137,07 грн.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

В даній справі позивач оскаржувала, зокрема бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року (ця позовна вимога вирішена в даній справі рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2023 року, що залишені без змін в цій частині постановою Верховного Суду від 15 листопада 2024 року).

У зв`язку з наведеним позивач просила зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 61 137,07 грн. із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (ця позовна вимога не вирішена у зв`язку із скасування рішень судів попередніх інстанції постановою Верховного Суду від 15 листопада 2024 року та направлення справи, зокрема, в цій частині на новий розгляд).

Після подачі позову та на час вирішення справи вказана частина порушень суб`єктом владних повноважень виправлена частково за період з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року позивачу була нарахована та виплачена поточна індексація грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - січень 2008 року у загальній сумі 59 744,55 грн., і повне відновлення законних прав та інтересів позивача без визнання відповідних дій суб`єкта владних повноважень протиправною бездіяльністю (з огляду на наявність рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року, що набрало законної сили в цій частині) можливе, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження у даній справі в частині позовних вимог про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 28 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 59 744,55 грн.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2024 року.

Суддя Т.В. Логойда