Справа № 243/9896/24
Суддя: Пронін С. Г.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 243/9896/24
Провадження № 2-а/243/100/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Качалка Ю.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Третяченка К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 26.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову № 328, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. З постановою категорично не згодний, вказав, що з 16.09.2024 по 02.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в обласній клінічній психіатричній лікарні м. Слов`янськ Донецької області. 07.11.2024 пересуваючись на велосипеді містом Слов`янськ Донецької області він був безпідставно зупинений працівниками поліції, з якими у нього виник конфлікт щодо причини його зупинки. В ході конфлікту він відмовився надавати працівникам поліції свій паспорт. Разом з працівниками поліції також перебував чоловік у військовій формі, який намагався вручити йому повістку для явки до ТЦК та СП для проходження ВЛК та визначення придатності до військової служби. Чоловік у військовій формі відмовився пред`явити посвідчення уповноваженої особи на вручення повістки, надавши лише свій військовий квиток. Після чого позивач зателефонував матері та попросив викликати поліцію. В подальшому він надав паспорт працівникам поліції, які встановили його особу та передали паспортні дані чоловіку у військовій формі, проти чого позивач категорично заперечував, оскільки особа у військовій формі не є уповноваженою особою вручати повістки. Чоловік у військовій формі виписав повістку та намагався її вручити позивачу. Через вказані обставини позивач відмовився від отримання повістки, акт про відмову від отримання повістки у його присутності не складався, письмові пояснення до даного акту від позивача не відбиралися. Також зазначив, що 19.11.2024 йому зателефонували працівники поліції та повідомили про необхідність його явки 20.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 20.11.2024 він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому повідомили про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з яким він не погодився, надавши до нього свої письмові пояснення. 26.11.2024 о 10 год. 00 хв. він разом з матір`ю прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду справи про адміністративне правопорушення, але представники ТЦК йому повідомили, що розгляд справи у цей день не відбудеться. 27.11.2024 він разом з матір`ю повторно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому повідомили, що відносно нього керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справа розглянута без його участі. Копію постанови він отримав 27.11.2024. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, йому не було вручено повістку уповноваженою на те особою (військовослужбовець відмовився надати своє посвідчення), акт про відмову від отримання повістки у його присутності не складався, зміст акта не оголошувався. Крім того вважає, що якби акт про відмову був складений на місці правопорушення присутні під час конфлікту працівники поліції повинні були його затримати та доставити до ТЦК та СП, чого здійснено не було. Також протокол про адміністративне правопорушення був складений та вручений йому 20.11.2024 тобто фактично через 12 днів з дня правопорушення, а вказані у протоколі обставини не відповідають дійсності та є надуманими. Також вказав, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута відповідачем без участі позивача, що позбавило його можливості скористатися своїми правами, письмові заперечення щодо протоколу відповідачем були проігноровані. Тому просив суд скасувати постанову № 493 від 26.11.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 гривень та закрити провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Третяченко К.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що 07.11.2024 військовослужбовцем ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність прибуття 08.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від отримання та підпису повістки позивач відмовився, про що було складено відповідний акт. 08.11.2024 позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із чим до відділу поліції було направлено звернення щодо доставлення позивача. 20.11.2024 позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де на позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При складанні протоколу позивачу були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст.ст. 256, 268 КУпАП, повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить особистий підпис позивача у протоколі. Позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не з`явився. 26.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову № 493 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, копія якої отримана позивачем особисто. Вважає, що дії відповідача, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідають чинному законодавству. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні суду пояснила, що вона є матір`ю позивача ОСОБА_1 07.11.2024 їй зателефонував позивач та попросив викликати працівників поліції, повідомивши, що його обмежили у пересуванні працівники поліції разом з військовими, коли він пересувався містом на велосипеді, їхав до лікарні. Вона викликала працівників поліції та прибула до місця, де перебував позивач. Також вказала, що людина у військовій формі, яка перебувала разом з працівниками поліції у її присутності відмовила позивачу у наданні документів, які дозволяють йому здійснювати вручення повістки. Після чого позивач просив скласти акт про відмову в отриманні ним повістки та надати йому можливість зазначити причини за яких він відмовився отримати повістку, але йому у цьому відмовили. Ніякої групи оповіщення від ТЦК не було, людина у військовій формі була одна разом з працівниками поліції. Повістку позивачу поштою не надсилали. Через деякий час їй зателефонував дільничний працівник поліції та повідомив, що позивач перебуває у розшуку та йому необхідно з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 20.11.2024 вона разом з позивачем прибула до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де відносно позивача склали протокол про адміністративне правопорушення повідомивши про дату, час та місце розгляду справи, позивач надав письмові пояснення до протоколу. 26.11.2024 вона з позивачем прибули до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але їх не пропустили до приміщення та не запросили для розгляду справи, повідомивши, що їм треба чекати на юриста ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наступного дня 27.11.2024 вони знову приїхали до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де їм повідомили, що розгляд справи відбувся без участі позивача. Копію постанови позивач отримав у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається матеріалів справи, 20 листопада 2024 року солдатом ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 складено протокол № 493 про порушення ст. 210-1 ч. 3 КУпАП відносно ОСОБА_1 про те, що 07.11.2024 військовослужбовцем ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено громадянину ОСОБА_1 про те, що 08.11.2024 о 10 год. 00 хв. військовозобов`язаний ОСОБА_1 зобов`язаний прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік, визначення призначення на особливий період та направлення для проходження медичного огляду, однак на 08.11.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, а був доставлений органами національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 20.11.2024, чим порушив вимоги п. 1 ст. 22 та п. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши дане правопорушення в умовах дії на території України особливого періоду.

Під час складання протоколу позивача ознайомлено зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що міститься підпис позивача у відповідній графі протоколу. У поясненнях порушника зазначено «З правопорушенням не згоден» та міститься підпис позивача. Також, в протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 00 хв. 26 листопада 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , каб. № 1, та міститься підпис позивача про повідомлення йому місця та часу розгляду справи, та підпис позивача про отримання копії протоколу.

26 листопада 2024 року керівником-начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 493 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 07.11.2024 військовослужбовцем ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено громадянину ОСОБА_1 про те, що 08.11.2024 о 10 год. 00 хв. військовозобов`язаний ОСОБА_1 зобов`язаний прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на військовий облік, визначення призначення на особливий період та направлення для проходження медичного огляду, однак на 08.11.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, а був доставлений органами національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 20.11.2024, чим порушив вимоги п. 1 ст. 22 та п. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинивши дане правопорушення в умовах дії на території України особливого періоду. Відомості щодо надсилання копії постанови позивачу в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи судом встановлено, що 07.11.2024 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була складена повістка № 1/1038 про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 08.11.2024.

Згідно акту від 07.11.2024 складеного солдатом ОСОБА_5 , під час здійснення оповіщення громадянин ОСОБА_1 , відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Текст повістки про явку на 08 год. 00 хв. 08 листопада 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянину було доведено (озвучено) о 14 год. 00 хв. 07 листопада 2024 року. Оповіщення здійснював солдат ОСОБА_6 , про що міститься його підпис в акті.

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 343 від 01.11.2024, стрільцю 3 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 солдату ОСОБА_7 наказано провести оповіщення військовозобов`язаних з 00.00 год. до 23 год. 59 хв. в термін з 01.11.2024 по 09.11.2024 на території Краматорського району та містах районного підпорядкування.

Відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , включений до списку осіб, які перебувають на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , оповіщені та підлягають явці за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 08 листопада 2024 року о 09 год. 00 хв.

Як вбачається з письмового звернення № 10893 від 10.11.2024, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся до начальника відділу поліції № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, зі зверненням щодо доставлення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно письмових пояснень позивача ОСОБА_1 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.11.2024, останній вказав, що 07.11.2024 він був зупинений працівниками поліції, які заборонили йому рух на велосипеді, наголошуючи, що він порушив ПДР. Під час спілкування з працівниками поліції до нього підійшла особа у військовій формі, яка не представилася належним чином та почала вимагати у нього його облікові документи. Вказана особа не пред`явила йому службового посвідчення, яке надає йому право видачі повісток. На його прохання скласти акт відмови, де він хотів зазначити про ці порушення йому було відмовлено.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.7 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абз. 2, 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024, затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (надалі Порядок № 560).

Згідно п. 49 Порядку № 560, у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.

Згідно абз. 1 п. 52 Порядку № 560, під час перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

В свою чергу, відповідно до п. 54 Порядку № 560, під час перевірки військово-облікового документа:

уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний назвати своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посаду, а також пред`явити службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, разом з паспортом громадянина (посвідченням офіцера, військовим квитком);

поліцейські та представники органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби відрекомендовуються у порядку, визначеному наказами керівників Національної поліції та Держприкордонслужби відповідно.

У ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409), або Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.

Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі « Кобець проти України » ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » ( Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів здійснення уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 оповіщення позивача про необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідності до вимог п. 54 Порядку № 560.

Так, доданий відповідачем до матеріалів справи акт про відмову позивача від отримання повістки від 07.11.2024, на підставі якого відповідачем винесено спірну постанову, є недопустимим доказом, оскільки він складений однією особою, що є прямим порушенням абз. 6 п. 54 Порядку № 560.

Крім того, відповідачем у порушення п. 52 Порядку № 560, не надано суду доказів здійснення уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 фото- і відеофіксації процесу та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації у позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим встановити правомірність дій уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 під час здійснення оповіщення ОСОБА_1 , а саме виконання представником ТЦК вимог абз. 2 п. 54 Порядку № 560 суд позбавлений можливості.

В свою чергу позивач категорично заперечував факт виконання вказаних вимог представником відповідача та надав суду відеозапис, який було досліджено у судовому засіданні та на якому зафіксовано спілкування позивача із військовослужбовцем та працівниками поліції, де позивач просив скласти відносно нього акт відмови від отримання повістки з метою надання письмових пояснень щодо причин такої відмови та неодноразово просив військовослужбовця надати службове посвідчення та документи, уповноваженої особи на вручення повістки, на що військовослужбовець відмовив позивачу, запропонувавши позивачу з метою отримання вказаних документів проїхати разом з ним до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані обставини також підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка безпосередньо перебувала разом з позивачем.

Таким чином, встановлені у судовому засіданні обставини не підтверджують обставин викладених у спірній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що постанова № 493 від 26.11.2024 підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає закриттю.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-77, 90, 122, 246, 255, 268, 271-272, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 493 від 26 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області С.Г. Пронін