Справа № 160/14454/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/14454/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року (суддя В.В. Горбалінський)

у справі №160/14454/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів за період з 07.02.2017 по 03.05.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.02.2017 по 07.02.2021, виплаченої 03.05.2024 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі №160/15056/23;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 07.02.2017 по 03.05.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 07.02.2017 по 07.02.2021, виплаченої 03.05.2024 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі №160/15056/23.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач провів з позивачем остаточний розрахунок при звільненні 03.05.2024, виплативши 185 765,29 грн індексації грошового забезпечення. Разом з тим, відповідач зобов`язаний нарахувати компенсацію втрату частини доходів, але відповідач протиправно не виконав вказаний обов`язок.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів за період з 07.02.2017 по 07.02.2021;

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за період з 07.02.2017 по 07.02.2021.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідачем проведено позивачеві перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 07.02.2017 по 07.02.2021 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 в адміністративній справі №160/15056/23 - 03.05.2024, у зв`язку із чим порушено строки виплати грошового забезпечення позивача, відповідач зобов`язаний здійснити нарахування позивачеві компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період в якому позивачу було нараховано, але не виплачене грошове забезпечення, а саме: з 07.02.2017 по 07.02.2021.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вказує, що позивач звернувся до суду 04.06.2024, а індексація грошового забезпечення виплачена позивачу 03.05.2024, у зв`язку з чим позивач пропустив місячний строк звернення до суду. Вважає, що саме з 27.05.2022 у нього виник обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів. Зазначає, що компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки виплати лише тих доходів, які не мають разового характеру. Звертає увагу, що ч.2 ст.2 Закону №2050-ІІІ визначає виключний перелік доходів, до яких увійшла сума індексації грошових доходів громадян тільки з 26.02.2021.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2021 позивач звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 07.02.2021.

18.09.2023 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №160/15056/23 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.02.2017 по 28.02.2018 включно.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.02.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 44560,94 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 07.02.2021 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у загальній сумі 144033 гривні 26 копійок за період з 01.03.2018 по 07.02.2021 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі №160/15056/23 набрало законної сили 24.01.2024.

03.05.2024 Військова частина виплатила позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 07.02.2017 по 28.02.2018 включно у сумі 44 560,94 грн та за період з 01.03.2018 по 07.02.2021 у сумі 144 033,26 грн з одночасним відрахуванням військового збору.

Вважаючи наявним у позивача права на отримання компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Стосовно доводів скаржника про порушення позивачем строку звернення до суду суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду у постанові від 02.04.2024 у справі №560/8194/20 з приводу застосування строків звернення до суду у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ, зокрема:

а) у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

б) нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом №2050-ІІІ строк - у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати;

в) з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини першої статті 240, для залишення позовної заяви без розгляду.

В спірному випадку за наявних у справі доказів, відповідач 03.05.2024 виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 07.02.2017 по 28.02.2018 включно у сумі 44 560,94 грн та за період з 01.03.2018 по 07.02.2021 у сумі 144 033,26 грн.

Відтак, шестимісячний строк звернення до суду почався у червні 2024 року, тому враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом у червні 2024 року, строк звернення до суду позивачем дотриманий. Доводи скаржника про пропуск позивачем цього строку є помилковими.

По суті прийнятого судом першої інстанції рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

За правилами статті 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі статтею 4 зазначеного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, положення якого фактично відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.

Так, відповідно до п.2 Порядку №159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Пунктом 5 Порядку №159 визначено, що сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з пунктом 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі: сума індексації грошових доходів громадян.

Отже, умовами для виплати суми компенсації у справі, що розглядається, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів індексації грошового забезпечення та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду). А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.

Аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку Військової частини НОМЕР_1 ) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі індексації грошового забезпечення) провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості.

У постановах від 15.10.2020 року у справі №240/11882/19, від 29 квітня 2021 року у справі №240/6583/20 Верховний Суд вказав, що використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, положення статей 1-3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів (зокрема, індексації грошового забезпечення) у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Зворотні доводи скаржника є безпідставними.

Колегія суддів звертає увагу, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її отримання відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Тривала відсутність виплати індексації грошового забезпечення сталася у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача, а тому позивач має право на компенсацію втрати частини доходів.

Суд апеляційної інстанції вважає відсутніми підстави вважати, що дохід (індексація грошового забезпечення) своєчасно не отриманий позивачем з його власної вини, оскільки за отриманням індексації грошового забезпечення позивач вимушений був звертатися до суду через невиплату відповідачем такої індексації й тільки на виконання рішення суду позивачу виплачена індексація грошового забезпечення (дохід) з порушенням строків виплати.

Ураховуючи наведені норми права та застосовуючи у спірних відносинах вказані правові висновки Верховного Суду, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач порушив строки виплати позивачу індексації грошового забезпечення, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, а тому позивач набув права на виплату компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати відповідно до Закону №2050-ІІІ» та Порядку №159.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі №160/14454/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко