Справа № 340/6646/24
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/6646/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Чекірди Гната, буд. 10, м. Хмельницький, 29000, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через уповноваженого представника адвоката Пономарьова О.В., звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

1) визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 від 12 квітня 2024 року №69.

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 період роботи тракториста тракторної бригади №1 Радгоспу «Червоний землероб» з 05.08.1985р. по 08.10.1985р., період навчання у Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування з 01.09.1987р. по 11.06.1993р. та підтвердити статус учасника бойових дій та право на дострокову пенсію за віком з дати звернення до відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій з мотивів відсутності довідки про участь в бойових діях встановленої форми. Крім того, відповідачем протиправно не враховано до трудового стажу період навчання з 01.09.1987 р. по 11.06.1993 р та період роботи з 05.08.1985 р. по 08.10.1985 р. Позивач стверджує, що його страховий стаж становить понад 25 років, а тому у відповідності до п.4 ч.1 ст.115 Закону №1058, має право на призначення дострокової пенсії за віком. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників (а.с. 33). Вказаною ухвалою зобов`язано відповідача надати суду докази, що містять інформацію, необхідну для розгляду справи.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа в особистий електронний кабінет системи «Електронний суд», відповідач адміністративний позов та ухвалу отримав 16.10.2024 та 21.07.2024 відповідно, натомість вимоги ухвали у встановлений строк не виконав. Правом подати відзив на адміністративний позов не скористався, витребувані судом документи не надав, про необхідність додаткового часу для виконання ухвали суд не повідомив.

Суд 20.11.2024 року виніс ухвалу про витребування у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області копії заяви позивача від 26.04.2024 року та доданих до неї документів. Відповідно до довідки про доставку електронного листа в особистий електронний кабінет системи «Електронний суд», відповідач ухвалу отримав 21.11.2024 року. Вимоги ухвали у встановлений строк не виконав.

02.12.2024 року судом винесено ухвалу в порядку статті 149 КАС України про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штрафу в розмірі 3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9084 грн. 00 коп. за невиконання ухвали суду від 20.11.2024 та повторно витребувано у відповідача необхідні для розгляду справи докази.

09.12.2024 судом отримано від відповідача витребувані докази.

Ухвалою від 19.12.2024 року суд задовольнив клопотання відповідача від 11.12.2024 року та скасував ухвалу про застосування штрафу з підстав виправлення порушення.

16.12.2024 представник відповідача подав через електронний кабінет відзив на позовну заяву та заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, не відповідає додатку 6 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023р. № 887); щодо періоду навчання вказав, що термін навчання (6 років) перевищує загальновстановлений термін, а запис про період роботи, що є спірним, зроблено в трудовій книжці вже після звільнення позивача (а.с. 71-80).

Дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

05.04.2024 року позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, надавши документи про підтвердження трудової діяльності, серед яких трудова книжка, диплом, посвідчення учасника бойових дій та архівна довідка.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення № 96 від 12.04.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком згідно частини 4 статті 115 Закону 1058, у зв`язку з порушенням підпункту 6 пункту 2.1 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 24).

Вважаючи прийняте ГУ ПФУ в Хмельницькій області рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Отже, предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду є правомірність та законність прийнятого рішення про відмову в призначенні пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV).

Згідно зі статтею 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Положеннями частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, непов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до абзаців першого і другого положень підпункту 146.2 пункту 146 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Положеннями частини першої статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком №22-1, пунктом 2.1 якого визначено перелік документів, що подають разом із заявою про призначення пенсії.

Як установлено судом, позивач у віці 57 років, звернувся із заявою про призначення пенсії за віком (із зниженням віку) відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 (із змінами) до заяви про призначення пенсії згідно з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» додаються документи, що засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про період участі у бойових діях згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі по тексту - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 637 військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).

Судом встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки, наданих довідок та документу про освіту складає понад 36 років (згідно спірного рішення відповідачем враховано понад 30 років).

Позивач має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення учасника бойових дій від 26.06.1996 серія НОМЕР_2 (а.с. 23).

При цьому відповідач за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії, відмовив у її призначенні на підставі невідповідності Довідки (а.с. 25-27) про безпосередньо участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України довідка згідно Додатку 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023р. № 887).

Підпунктом 6 п.2.1 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком:

військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації: документи про проходження військової служби (служби); довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації; посвідчення учасника бойових дій.

особам, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19 (з числа резервістів, військовозобов`язаних, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), 20, 21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»: посвідчення учасника бойових дій (у разі відсутності в посвідченні учасника бойових дій пункту і статті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якого надано статус, такі відомості підтверджуються органом, що видав посвідчення, або додаються документи, які підтверджують безпосередню участь цих осіб в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації). Особами з числа резервістів і військовозобов`язаних, особами, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, додаються документи, які підтверджують їх належність до таких осіб (незалежно від наявності в посвідченні зазначених вище відомостей) (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).

Отже, положеннями Порядку 22-1 визначено посвідчення учасника бойових дій та довідку про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення визначають як альтернативні документи, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, які кожний окремо є достатнім документом, який засвідчує спеціальний статус особи, яка звернулась за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.06.2021 по справі №340/576/19.

Згідно пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993 (далі Закон №3551-XII) учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Так, позивачу видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 26.06.1996 року.

Копія зазначеного посвідчення була долучена позивачем до заяви про призначення пенсії, що підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується учасниками справи.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни визначені Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302 (далі - Положення №302).

Пунктом 3 Положення №302 передбачено, що відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Учасникам бойових дій (стаття 6 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення учасника бойових дій» та нагрудний знак «Ветеран війни - учасник бойових дій».

Згідно з пунктом 2 Положення №302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Отже, повноваження, щодо перевірки наявності у особи права на отримання статусу учасника бойових дій, в тому числі й перевірки факту, чи брала така особа участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії, належать органам, які видають «Посвідчення учасника бойових дій».

Відповідно до пункту 7 Положення №302 такими органами є Мін`юст, органи Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДФС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, а також Держспецтрансслужби за місцем реєстрації ветерана.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника бойових дій та надає особі право користування пільгами, встановленими законом, в тому числі, і пільгами щодо дострокового призначення пенсії є «Посвідчення учасника бойових дій».

Оскільки належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій, ніким не оскаржувалась, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом №3551-XII та Законом №1058-ІV, зокрема, пільгами щодо призначення дострокової пенсії за віком.

За таких обставин, суд вважає безпідставною відмову відповідача в призначенні пенсії за віком позивачу з підстав ненадання документів, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій.

Стосовно неврахування до загального стажу роботи ОСОБА_1 періоду роботи трактористом тракторної бригади №1 Радгоспу «Червоний землероб» з 05.08.1985р. по 08.10.1985р., а також періоду навчання у Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування з 01.09.1987р. по 11.06.1993р., суд зазначає наступне.

Згідно статті 62 Закону № 1058-IV, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12 серпня 1993 року (далі по тексту - Порядок №637), яким також визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Так, відповідачем не враховано період навчання позивача у Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування з 01.09.1987 по 09.06.1993, оскільки термін навчання (6 років), на переконання відповідача, перевищує загальновстановлений термін. Для зарахування вказаного періоду рекомендовано надати уточнюючу довідку про навчання за денною формою із зазначенням інформації про присвоєння кваліфікації.

Види трудової діяльності за період до 01 січня 2004 р., що зараховуються до стажу роботи, який дає право на пенсію, визначені статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 р. № 1788.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка. У разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтвердження наявного трудового стажу здійснюється у Порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, а саме: на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, період навчання до 1 січня 2004 р. враховується до страхового стажу на підставі записів у трудовій книжці або диплому, а після 1 січня 2004 р. - лише за умови добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, передбаченому статтею 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 р. № 2464-VI.

Відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 04.01.1988 року, запис б/н між 3 та 4 записом вказано навчання в Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування з 01.09.1987 р. по 11.06.1993 р. Вказане підтверджено копією диплому № НОМЕР_4 від 25.06.1993 року про період навчання в Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування з1987 року по 1993 рік (а.с 18).

Разом з тим, позовна вимога про зарахування до загального стажу роботи ОСОБА_1 періоду роботи тракториста тракторної бригади №1 Радгоспу «Червоний землероб» з 05.08.1985р. по 08.10.1985р., задоволенню не підлягає.

Так, предметом спору у цій справі є рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 від 12 квітня 2024 року №69. Вказане рішення, копія якого надана як позивачем, так і відповідачем (а.с. 24, 45), не містить будь-яких посилань стосовно врахування (не врахування) до стажу роботи заявника періоду роботи з 05.08.1985р. по 08.10.1985 р.

Відтак, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню як такі, що є передчасними.

Обираючи належний спосіб відновлення порушеного права у спірних правовідносинах, суд виходить з того, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Європейський суд з прав людини у пункті 75 рішення від квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02) зазначив, що обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

За встановленими обставинами справи, на дату звернення із заявою про дострокове призначення пенсії за віком позивач досяг віку 57 років, мав необхідний страховий стаж та мав статус учасника бойових дій, отже позивач відповідав умовам, передбаченим пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV та мав право на дострокову пенсію за віком.

Відтак, належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.04.2024 №96, із зобов`язанням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 достроково пенсію за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як особі, якій надано статус учасника бойових дій, зарахувавши до загального стажу період навчання у Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування з 01.09.1987 р. по 11.06.1993 р.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними допустимими доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп., що підтверджується квитанцією (а.с. 31).

Станом на час прийняття рішення у даній справі доказів понесення сторонами інших судових витрат до суду не надано.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 241-246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.04.2024 №96.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період навчання у Кіровоградському інституті сільськогосподарського машинобудування з 01.09.1987 року по 11.06.1993 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області () призначити з 05.04.2024 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як особі, якій надано статус учасника бойових дій.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, установлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО