Справа № 640/17730/20
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 грудня 2024 року Справа № 640/17730/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області в якому просив суд визнати протиправним і скасувати:

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 09.04.2020 року;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 09.04.2020 року;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 09.04.2020 року;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 09.04.2020 року;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 09.04.2020 року;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 09.04.2020 року;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 09.04.2020 року;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 09.04.2020 року;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 6 від 09.04.2020 року;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 6 від 09.04.2020 року, прийняті Головним управлінням ДПС України у Харківській області.

В обґрунтування зазначеного позову представник позивача зазначає, що з 16.01.2020 по 29.01.2020 ГУ ДПС України у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. За результатами складено Акт №308 від 05.02.2020. Позивач 19.02.2020 подав заперечення на Акт перевірки, долучивши первинні документи. Наказом №1264 від 28.02.2020 призначено документальну позапланову виїздну перевірку з 02.03.2020 по 06.03.2020. За її результатами складено Акт №811 від 16.03.2020. На Акт від 16.03.2020 Ляшенко подав заперечення від 06.04.2020 з додатковими документами. Відповідачем 09.04.2020 прийнято податкові повідомлення-рішення та вимоги про сплату боргу і штрафних санкцій. Представник позивача вважає рішення відповідача від 09.04.2020 неправомірними і такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 справу передано на розгляд судді Літвіновій А.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2023 справу передано на розгляд судді Ляшенку Юрію Володимировичу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 адміністративну справу №640/17730/20 передано за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідно до штемпеля на супровідному листі Київського окружного адміністративного суду справа №640/17730/20 надійшла до Харківського окружного адміністративного суду 26.08.2024.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 справу №640/17730/20 розподілено судді Супруну Юрію Олександровичу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2024 суд прийняв до розгляду адміністративну справу №640/17730/20 та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 замінено відповідача у справі №640/17730/20 з Головного управління ДПС у Харківській області () на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ().

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 №75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Згідно з положеннями частини четвертої 4 статті 229 Кодекса адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями частин другої, третьої, четвертої, п`ятої статті 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, подав до суду 11.09.2020 відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що прийняте рішення правомірне, а позовні вимоги позивача є безпідставними. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача 15.09.2020 подав до суду відповідь на відзив у якому заперечував проти доводів представника відповідача та повністю підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві.

Відповідач подав до суду 03.02.2021 клопотання про залишення позову без розгляду, мотивуючи його тим, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, оскільки останній скористався правом на адміністративне оскарження, то відповідно до пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Відповідач 02.09.2024 через систему "Електронний суд" до Харківського окружного адміністративного суду подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідач повністю відхиляє вимоги адміністративного позову позивача про скасування податкових повідомлень-рішень від 09.04.2020. ГУ ДПС в Харківській області провела планову виїзну та позапланову виїзну перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. За результатами перевірок складено Акт №308/20-40-33-06-07/ від 05.02.2020 та Акт №811/20-40-33-06-07/ від 16.03.2020 в яких встановлено неналежне ведення Книги обліку доходів і витрат, завищення витрат на загальну суму 2 054 275,19 грн, неправомірне включення витрат за отримані транспортні послуги та оренду будівельних машин, заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 2 054 275,19 грн, заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 369 769,54 грн, порушення щодо не нарахування, не утримання та не сплати військового збору на суму 30 814,14 грн, порушення щодо податку на додану вартість на суму 276 732 грн, неповідомлення про об`єкти оподаткування за формою №20-ОПП. На підставі цих порушень прийнято податкові повідомлення-рішення та вимоги про сплату боргу і штрафних санкцій. Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача подав до суду 03.09.2024 відповідь на відзив, у якому зазначив, що відзив відповідача повністю відхиляє позовні вимоги, але не містить конкретних порушень, допущених позивачем, і доказів таких порушень. Текст відзиву здебільшого дублює Акт перевірки №811/20-40-33-06-07/ від 16.03.2020. Відповідач використовує загальні фрази, не надаючи оцінки доказам, долученим до позовної заяви. Також зазначив, що відзив містить чисельні посилання на судові рішення, положення Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Представник позивача повністю підтримав свою правову позицію, а твердження відповідача про порушення повинні підтверджуватися належними, допустимими, достатніми доказами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Фізична-особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.08.2007 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у порядку, визначеному чинним законодавством, перебуває на податковому обліку як платник податків. Основний вид економічної діяльності - 43.11 Знесення.

Керівником контролюючого органу 27.12.2019 прийнято наказ «Про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача» №3226 на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пункту 61.1, пункту 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статей 75, 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача, з 16.01.2020 тривалістю 10 днів.

Копії зазначеного наказу, повідомлення про проведення вказаної перевірки від 27.12.2019 №3226 та повідомлення про проведення перевірки від 27.12.2019 №288 направлено поштою, та згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримано особисто позивачем 14.01.2020, що не заперечується сторонами у справі.

У період з 16.01.2020 по 29.01.2020 головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДПС України у Харківській області Максимовою Наталією Анатоліївною була проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

За результатами перевірки інспектором було складено Акт №308/20-40-33-06-07/ від 05.02.2020 року (надалі за текстом - Акт від 05.02.2020).

Позивачем до Головного управління ДПС у Харківській області 19.02.2020 були подані письмові заперечення на Акт перевірки від 05.02.2020, до яких були долучені первинні документи, які не були надані інспектору при проведенні перевірки.

Виконуючим обов`язків першого заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області 28.02.2020 прийнято наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача» №1264 у зв`язку із отриманням від позивача заперечення на акт документальної планової виїзної перевірки Головного управління ДПС у Харківській області від 19.02.2020 №22643/ФОП та додаткових документів за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пункту 61.1, пункту 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статей 75, 77, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача, з 02.03.2020 тривалістю 5 робочих днів.

Про проведення документальної позапланової виїздної перевірки позивача було повідомлено листом №4150/ФОП/20-40-33-06-17 від 28.02.2020 року, який був отриманий представником позивача Ляшенко Ю.В. за довіреністю 02.03.2020, що не заперечується сторонами у справі.

За результатами перевірки інспектором було складено Акт №811/20-40-33-06-07/ від 16.03.2020 року (надалі за текстом - Акт від 16.03.2020).

На Акт перевірки від 16.03.2020 позивачем були також подані письмові заперечення від 06.04.2020 року, до яких були додаткові первинні документи, а саме - товаро-транспортні накладні, складені перевізниками - виконавцями транспортних послуг, подорожні листи та інші документи по операціях, щодо правомірності формування витрат за якими у відповідача виникли питання та сумніви.

За результатами розгляду Акту перевірки від 16.03.2020 та заперечень на нього, поданих позивачем, відповідачем 09.04.2020 були прийняті наступні рішення: податкові повідомлення-рішення від 09.04.2020 №6, №6, №6, №6, №6, №6, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.04.2020 №Ф-6, №Ф-6, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 09.04.2024 №6, №6, прийняті Головним управлінням ДПС України у Харківській області.

Вважаючи протиправними прийняті контролюючим органом вказані податкові повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій, позивач звернувся до суду з цим позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Абзацом першим пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Відповідно до пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Системний аналіз зазначеної правової норми передбачає два способи повідомлення особи про проведення перевірки: 1) вручення під розписку копії наказу та письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки; 2) надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення таких документів не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.

Таким чином, платник податків має право бути повідомлений належним чином про дату та час проведення перевірки до початку проведення такої.

За приписами пункту 77.6 статті 77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна плановой/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже законодавцем визначені чіткі розмежування щодо порядку допуску до позапланових виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

Відповідно до пункту 79.5 статті 79 Податкового кодексу України за наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

У Податковому кодексі України відсутня норма, яка б встановлювала право податкового органу замість документальної виїзної перевірки проводити документальну невиїзну перевірку.

Суд зазначає, що при вирішенні судами вимог про протиправність дій контролюючого органу по проведенню документальної виїзної перевірки встановленню підлягають, зокрема, обставини щодо допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу (дотримання вимог, визначених пунктом 81.1. статті 81 Податкового кодексу України), чи не порушено право платника податків бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення з питань, що виникають під час такої перевірки, право ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом тощо.

У ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачем засобами поштового зв`язку на адресу позивача направлено копії наказу «Про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача» №3226 та повідомлення про проведення вказаної перевірки від 27.12.2019 №3226, зокрема, повідомлено про те, що податковим органом з 16.01.2020 буде проводитися документальна планова виїзна перевірка позивача за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

Зазначені документи отримані позивачем 14.01.2020, про що зазначено в Акті №308/20-40-33-06-07/ від 05.02.2020 та не заперечується відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що документальна планова виїзна перевірка позивача розпочалася контролюючим органом 16.01.2020, що також не заперечується відповідачем та зафіксовано у акті перевірки.

Таким чином, оскільки податковим органом зазначені документи передано на відправлення 27.12.2019, а отримано позивачем лише 14.01.2020 за 2 дні до вказаної перевірки, суд приходить до висновку, що позивач фактично був позбавлений можливості отримати зазначені документи про проведення перевірки за 10 календарних днів до початку перевірки.

Таким чином, позивач був не належним чином повідомлений про дату та час проведення перевірки до початку проведення її, що порушує надані йому законом права.

Відповідно до пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Суд звертає увагу не те, що Податковий кодекс України чітко регламентує, що лише чітке виконання умов зазначено процесуальної норми надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної перевірки.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом абзацу шостого пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Надаючи правову оцінку зазначеним доводам у взаємозв`язку із наведеними нормами права, суд вважає за необхідне зазначити, що визначений пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України спосіб вручення наказу та повідомлення щодо проведення контрольного заходу надає відповідачу можливість обирати альтернативні шляхи направлення документів платнику податків, а саме: або шляхом вручення особисто платнику чи його представнику, або засобами поштового зв`язку.

При цьому у разі обрання податковим органом останнього способу надіслання поштової кореспонденції та якщо поштова служба не може вручити платнику податків відповідного документа такий відповідно до абзацу 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України вважається врученим у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Водночас суд звертає увагу на те, що зазначені положення податкового законодавства не дають підстави вважати, що законодавець ототожнює такі поняття як «вручення» та «надіслання» наказу у розумінні належного повідомлення про проведення перевірки.

Суд звертає увагу на те, що завчасне (до початку перевірки) повідомлення платника податків про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Так, вимога, яку Податковий кодекс України ставить до контролюючого органу, щодо необхідності пересвідчитись чи вручено платнику податків у визначений законодавством спосіб копію наказу про проведення виїзної документальної перевірки, кореспондує з чітко зазначеними у статті 17 Податкового кодексу України правами платника податків, а саме: право бути присутнім під час проведення перевірок; право подавати письмові звернення щодо проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок.

Подібні правові висновки вже було зроблено Верховним Судом при ухваленні постанови від 06.09.2019 у справі №520/8681/18.

У ході судового розгляду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено, що до початку проведення контрольного заходу, а саме 16.01.2020, у нього була наявна інформація про вручення у порядку, визначеному статтею 42 Податкового органу України, копії наказу про проведення контрольного заходу, адже у матеріалах справи відсутні документи, які б засвідчили факт отримання відповідного наказу платником податків, або надходження від пошти відповідного повідомлення про вручення із зазначенням причини невручення поштового конверта, в якому знаходився наказ, чи інші належні докази саме до початку проведення відповідної перевірки, з приводу правомірності якої виник спір.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновків, що дії відповідача щодо проведення документальної планової виїзної перевірки позивача у період з 16.01.2020 по 29.01.2020 є протиправними, відтак встановлено відсутність законних підстав для проведення документальної планової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 3 16.01.2020 по 29.01.2020.

У свою чергу, суд зазначає, що за усталеною практикою Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 22.09.2020 у справі №520/8836/18, від 14.01.2021 у справі №804/388/16, від 03.06.2021 у справі №822/1660/18, від 08.12.2021 у справі №826/16212/18, від 25.01.2022 у справі №520/845/2020, від 10.05.2022 у справі №460/828/19, відсутність законних підстав для проведення документальної планової перевірки (правова підстава) має правовим наслідком визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами такої перевірки.

Разом з цим, суд підкреслює, що завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, у будь-якому випадку, першочерговим критерієм, за яким оцінюються акти контролюючого органу, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Тобто, обставини щодо дотримання контролюючим органом процедури призначення та проведення перевірки підлягають першочерговому дослідженню та встановленню.

Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій прийняті за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягають скасуванню.

Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.

Тобто, у разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення.

У такому випадку висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом.

Податкові повідомлення-рішення, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій прийняті за наслідками перевірки є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Такі висновки колегії суддів обґрунтовані сталою та послідовною практикою Верховного Суду у постановах від 15.01.2020 у справі №820/609/18, від 29.10.2020 у справі №520/11034/18, від 24.12.2020 у справі №320/6463/18, від 09.02.2021 у справі №804/3329/15, від 21.01.2021 у справі №821/845/18, від 17.01.2022 у справі №826/2583/18, від 04.05.2022 у справі №1.380.2019.002258, від 18.05.2022 у справі №240/3290/21.

Також, суд зазначає, що відповідно до доктрини з умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили. У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» Європейський суд з прав людини застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Таким чином, з огляду на викладене, податкові повідомлення-рішення №6, №6, №6, №6, №6, №6 від 09.04.2020, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6 та №Ф-6 від 09.04.2020, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 та №6 від 09.04.2020, прийняті Головним управлінням ДПС України у Харківській області, є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки і відсутності правових наслідків такої.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повного задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 139, 244-246, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення №6 від 09.04.2020, прийняте Головним управлінням ДПС України у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057).

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення №6 від 09.04.2020, прийняте Головним управлінням ДПС України у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057).

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення №6 від 09.04.2020, прийняте Головним управлінням ДПС України у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057).

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення №6 від 09.04.2020, прийняте Головним управлінням ДПС України у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057).

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення №6 від 09.04.2020, прийняте Головним управлінням ДПС України у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057).

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення №6 від 09.04.2020, прийняте Головним управлінням ДПС України у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057).

Визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.04.2020 №Ф-6 від 09.04.2024, прийняту Головним управлінням ДПС України у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057).

Визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.04.2020 №Ф-6 від 09.04.2024, прийняту Головним управлінням ДПС України у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057).

Визнати протиправними та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 09.04.2020, прийняте Головним управлінням ДПС України у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057).

Визнати протиправними та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 09.04.2020, прийняте Головним управлінням ДПС України у Харківській області (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вулиця Григорія Сковороди, будинок 46, місто Харків, 61057, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7067,81 (сім тисяч шістдесят сім гривень 81 копійка).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 23.12.2024.

Суддя Супрун Ю.О.